‎UN SERIAL NETFLIX
‎Erșan.
‎Da?
‎Ai făcut un film numit ‎Marfă nașpa. ‎L-am văzut cu prietenii.
‎Da?
‎Ne-am căit. ‎Am decis să mergem în pelerinaj.
‎- Dă-mi voie să-ți sărut mâna! ‎- Nu, zău așa.
‎Nu, te rog!
‎Uneori viețile afectează filmele, ‎alteori filmele afectează viețile.
‎- Vă doresc noroc. ‎- Mulțumesc. Ești cel mai bun.
‎Mulțumesc.
‎Da, haide!
‎Așa!
‎İsa, dă-ne niște tequila!
‎Înveselește-ne, İsa!
‎- Da. ‎- Haide!
‎Pân' la fund!
‎E în regulă, nicio grijă!
‎E în regulă.
‎Să mergem!
‎Când să acorde premiul ‎pentru Cea mai bună actriță,
‎și-au dat seama că era un bărbat.
‎Eu! Cine? Eu!
‎De-aia n-am putut să câștig.
‎N-am văzut filmul.
‎Ar trebui să-l vezi!
‎O perspectivă diferită ‎asupra vieții la țară.
‎N-am nevoie de nicio perspectivă, ‎abia am scăpat de acolo.
‎Ce s-a întâmplat? N-a mers?
‎Nu e publicul meu țintă. ‎Nu se uită la filme.
‎- Dar fata aia? ‎- E un bărbat, futu-i!
‎M-am gândit să nu mai țintesc așa de sus.
‎Acum e acum! Ultimul în picioare e rege!
‎Nu vă grăbiți! Așteptați!
‎- Noroc! ‎- Feride, uită-te la tine!
‎O să te faci praf, Sunay!
‎- Arăt bine? ‎- Da.
‎- Da, încă stau în picioare. ‎- Bine.
‎Alev! Bună seara, draga mea.
‎Erșan, să vă fac cunoștință!
‎Faimosul regizor iranian Fofo Loancă.
‎Cine?
‎- Fofo. ‎- Fofo, domnule.
‎Fofo Loancă.
‎- Încântat. ‎- Renumit regizor iranian.
‎Oricum, nu prea beau. E ‎haram.
‎Nu fi tont, el nu e genul.
‎Locuiește la Paris.
‎Și ghici ce?
‎Suntem logodiți.
‎Mi s-a părut mie că am văzut ceva.
‎- Fofo Loancă. ‎- Un regizor iranian.
‎E la Istanbul pentru un film. ‎De fapt, locuiește la Paris.
‎Bună! Eu sunt Seyyal. ‎Cum ți se pare Istanbulul?
‎Autentic.
‎Ce se petrece, Erșan? Omule!
‎Fofo Loancă, regizor iranian. ‎E logodit cu Alev.
‎Haide, ia distanță! Nu-l sufoca!
‎Ce bei, dragule?
‎Băutură? Ce băutură?
‎Alcool…
‎- Apă, poate? ‎- Un ice tea, te rog.
‎Îl aduc.
‎Sigur că poate.
‎Un bărbat elegant, apropo.
‎- Am zis că ești elegant. ‎- Mersi.
‎Dle Erșan,
‎am auzit multe despre dumneata.
‎Se spune că munca ta, ‎filmele tale sunt excelente.
‎Aș vrea să ne întâlnim…
‎și să discutăm.
‎- Dle Fofo! ‎- Nu face asta!
‎O provocare: ultimul rămas în picioare
‎e rege.
‎Ce zici?
‎Nu.
‎Fofo, te rog, am spus nu.
‎- Fără alcool, te rog. ‎- Alev…
‎- Iubitule! ‎- Mă stresează. Te rog.
‎Ultimul rămas în picioare e rege.
‎Dle Erșan, spune-mi un rege ‎care a rămas în picioare!
‎Dar tu ești un adevărat rege.
‎Regele fără coroană.
‎Sau fără chiloți, Erșan!
‎N-ai avut tu un film așa? ‎Regele fără chiloți?
‎Alev, pesemne că ți-a prins bine logodna.
‎Domnule, a fost o onoare să te cunosc.
‎- Îți doresc fericire. ‎- Bine.
‎- Mulțumesc. ‎- Dle Fofo!
‎- Haide! Masă! ‎- Bine. Mulțumesc.
‎Bun-venit!
‎Mulțumesc.
‎Bun-venit!
‎Noapte bună!
‎Altın. Ce faci? De ce te uiți în jur?
‎Logodnicul lui Alev, ‎regizorul ăla iranian,
‎a cerut o băutură, dar nu-mi amintesc ce.
‎Dă-i niște rachiu! Ca pentru turiști.
‎Dă-i rachiu! Ce-i cu regizorul iranian?
‎Ar fi mișto dacă ar face un film cu noi, ‎nu-i așa?
‎- L-aș servi cu pepene. ‎- Serios? Cum îl cheamă?
‎Futetot.
‎Futetot?
‎Îmi sună cunoscut.
‎Vreau să-i zic bun-venit.
‎Da, mergeți!
‎L-ai văzut pe regizorul iranian?
‎L-am văzut pe regizorul iranian.
‎I-am văzut mantia.
‎I-am văzut fața.
‎Am văzut tot.
‎- Ajunge! ‎- Nu te înfuria!
‎Mi s-a părut că seamănă cu…
‎Era un tip care juca barbut la Tefo's.
‎Selim Vulpoiul.
‎- Cine? ‎- Selim Vulpoiul.
‎- Și? ‎- Și?
‎- Și ce dacă? ‎- Seamănă cu el.
‎- El? ‎- Da, seamănă cu el.
‎Cinematograful iranian ‎e întotdeauna minunat.
‎Pe de altă parte,
‎Turcia e întotdeauna un loc natural ‎pentru astfel de proiecte.
‎- Da? Știi? ‎- Da, știu.
‎Am înțeles. Ați vorbit în toate limbile.
‎Fiecare om are o dublură, İbrahim.
‎- Nu uita asta. ‎- Un ice tea, te rog?
‎Doar că… boul ăsta e nemaipomenit.
‎De ce naiba îl pupi în fund ‎pe tipul ăsta de când a venit?
‎Ce tot spui acolo?
‎Tumtum, tipul are privirea ageră.
‎Adineaori i-a spus lui Muammer ‎că e noul Omar Sharif.
‎Mami e cu zece ani mai în vârstă ‎decât Omar Sharif.
‎E o rușine!
‎Haide! Vino!
‎Haide, mișcă-te!
‎Chiar că seamănă…
‎- E Selim Vulpoiul. ‎- Ce?
‎E Selim Vulpoiul.
‎- Ăla? ‎- Da.
‎- Îl iau la bătaie. ‎- Și eu.
‎- Eu pot. ‎- Da.
‎- O fac. ‎- De ce nu?
‎- Să mergem! ‎- De ce nu? E localul tău.
‎Doamne!
‎Domnule Fofo!
‎Film cu James Bond, ‎la Istanbul, Kapalıçarșı.
‎- Da. ‎- Știi unde?
‎- Aici s-a turnat. ‎- Selim Vulpoiul!
‎- Pardon? ‎- James Bond vine în Turcia.
‎Distruge țigle de 500 de ani ‎și nimeni nu scoate o vorbă. De ce?
‎- De ce? ‎- Da!
‎Fiindcă suntem mari fani ai Vestului.
‎Da? Să te văd ce faci ‎când îți dezvălui secretul, dle Futetot.
‎Erșan, tu te auzi vorbind?
‎Cine naiba e Futetot? ‎Pe el îl cheamă Fofo.
‎- Tot aia. ‎- Chiar că da.
‎- Îndrăznește, zi că ești Selim Vulpoiul! ‎- Nu fi ridicol. Sunteți beți.
‎Haide! Zi-le ‎dacă Turcia va ajunge ca Iranul.
‎Sau stai așa!
‎- Să spună logodnica lui! ‎- Bine.
‎Îmi cer scuze. Poftim! Erșan…
‎- Nu te amesteca! ‎- Erșan, dragule!
‎Dl Fofo a venit în țara noastră.
‎Va turna un film grozav ‎și vom juca în el cu toții.
‎- Ești nepoliticos. ‎- Vorbește noul Omar Sharif?
‎- Cine? ‎- Noul Omar Sharif.
‎- Evident. ‎- O fi cel adevărat?
‎Sau e falsul Omar Sharif?
‎Vă purtați greșit cu Erșan. M-am săturat.
‎Gura! De-abia te ții pe picioare.
‎- Ce se petrece? ‎- Tu cine ești?
‎Ayhan Ișık.
‎Doamne!
‎Ayhan Ișık!
‎Domnule, cât mă bucur să vă văd aici. ‎Ce seară nemaipomenită!
‎Mi-ar plăcea să jucați în filmul meu. ‎Poftiți vă rog!
‎Da, du-te!
‎Să joci și tu în filme iraniene premiate.
‎Da! Fă și tu asta!
‎- Noul Alain Delon! Du-te și tu! ‎- Nu.
‎- Te rog! ‎- Nu.
‎Erșan, ce faci? Nu te mai recunosc.
‎Eu te știu! Ești noua Sophia Loren.
‎Da? Noua?
‎Și el e nou. Și ea. ‎Toți sunt noi. Toată lumea.
‎Sunt ai tăi toți. Eu sunt vechi. ‎Vechiul Erșan.
‎Bine, băi?
‎S-a prăbușit. Am câștigat..
‎- Eryetiș. ‎- Am câștigat.
‎Du-l în birou, fiule!
‎Futetot. Asta i-am spus tipului?
‎De data asta ați mers prea departe.
‎Erșan! Sunt treaz și o repet. ‎Tipul ăla e Selim Vulpoiul.
‎Erșan e aici. Spune-i lui!
‎- Ții tu asta? ‎- Nu-mi pasă în ce crezi.
‎I-am greșit.
‎Afurisitul ăsta m-a întărâtat.
‎Era și nițică gelozie.
‎- Bănuiesc că erai gelos pe Alev. ‎- Poate.
‎A zis că nu se mai mărită niciodată.
‎Nu-i nimic. Rezolv eu.
‎O să-l invit la mine. Îl distrez.
‎Și o sun pe Alev să-mi cer scuze.
‎E un tip foarte isteț.
‎E diferit. A dus o viață grea. ‎S-a zbătut. E pasionat.
‎Și vrea să facă ‎filmul pe care și l-a imaginat.
‎E ca mine.
‎Dar faptul că poartă o pelerină ‎nu înseamnă să te topești după el.
‎- Cum se numește filmul? ‎- Pumnalul din Galata.
‎- Interesant. ‎- Da.
‎Deocamdată sunt eu, ‎Altın și Muammer. Și Alev, desigur.
‎Mai vin și doi actori britanici.
‎Dar vrea ca Pyro să dea o probă.
‎Fiindcă și-a dat seama că nu e Ayhan Ișık.
‎Ce mai faci, Feride? Bun-venit!
‎- Ghici ce s-a întâmplat aseară! ‎- Salut!
‎- Erșan, ce mai faci? ‎- Ce-i asta?
‎Ziua Independenței în Teșvikiye?
‎A vrut să mă fotografieze ‎în costum autohton.
‎Feride, Alev vrea s-o suni.
‎Bine.
‎Cine va plăti?
‎Un client de la frizeria ‎unde merge protagonistul.
‎- În flashbackuri? ‎- Nu.
‎Ne va prezenta cu un fes.
‎- Ceva nu miroase a bine. ‎- N-ar trebui să ne arate cu fes.
‎Vrei să mă duc așa? Nu e autohton.
‎Nu, sunteți paranoici.
‎Am citit scenariul. ‎E despre furtul Pumnalului din Galata.
‎- Se filmează la Topkapı. ‎- Vezi? O să spargă țiglele!
‎Fofo Loancă sigur pune ceva la cale ‎cu filmul ăsta.
‎- Fă-mi rezumatul! ‎- Nu știu nimic.
‎Tu ce rol joci?
‎Un client de la frizeria ‎unde merge eroul.
‎- În flashbackuri? ‎- Nu.
‎Tu ce rol joci?
‎Un client de la frizeria ‎unde merge eroul.
‎- În flashbackuri? ‎- Nu.
‎Pumnalul din Galata?
‎N-ar trebui să ne prezinte cu fes.
‎Sertaç ne compune muzica în filme.
‎Dacă-l întrebi când e gata, ‎răspunde la fel.
‎- „Va fi la timp.” ‎- Întotdeauna.
‎Mă duc la iranian. Scuze!
‎Erșan, te rog să nu rănești oamenii! ‎Ai grijă ce spui!
‎Sigur că nu. Te rog!
‎- Bine. ‎- Frumos.
‎Mutarea dumitale.
‎În cazul ăsta,
‎H8 și adio, bebi.
‎Se poate? Aici e una în patru labe.
‎- Dragule, te fraierește. ‎- Nu e asta.
‎O minte sclipitoare. Absolut admirabilă.
‎Dle Erșan.
‎Alev, pot vorbi cu Fofo Loancă?
‎Sigur. Dar îl vreau înapoi. ‎O să-mi trebuiască.
‎Te rog. Erșan.
‎- Alev! ‎- Iubitule! Logodnicul meu!
‎- V-au arătat orașul? ‎- Da.
‎- Ați mâncat chebap? ‎- Iute.
‎Nu prea iute, sper.
‎Îmi pare rău pentru aseară. ‎Am băut prea mult.
‎Erșan, nicio problemă. ‎Te-ai simțit grozav.
‎Suntem oameni cu toții, nu? Servești?
‎Mersi.
‎Dle Erșan, de unde mă trag eu
‎e o vorbă, ba chiar un proverb.
‎Da, așa se spune.
‎Dle Fofo, despre ce e filmul dumitale?
‎E o întrebare foarte bună. ‎O să încerc să îți explic.
‎Se numește ‎Pumnalul din Galata.
‎E un film polițist.
‎Aș vrea ca personajele ‎să intre în conflict unele cu altele.
‎Implică aroganță sau umilire?
‎- Poftim? ‎- La așa ceva mă refer.
‎Ce naiba e asta?
‎Am ales o ținută fără fițe. ‎Nu e nimic special.
‎Aia e arabă, nu persană.
‎Dle Mami!
‎Sau mai bine spus, noule Omar Sharif?
‎Vrei să faci o piruetă, ‎te rog? Foarte bine.
‎Foarte bine.
‎Aproape că văd personajul.
‎Și eu aproape că-l văd.
‎Nu-i așa?
‎Extraordinar!
‎Puternicul Muammer Rado. ‎Așa ai ajuns?
‎Ce e? De ce ești supărat?
‎Dle Fofo Loancă!
‎- Dle Fofo Loancă. ‎- Da?
‎Directorul artistic a făcut o copie ‎a Pumnalului din Galata.
‎- O copie fidelă? ‎- Da, o copie fidelă.
‎- Minunat! ‎- Zău?
‎O va aduce curând. ‎Haideți s-o vedeți!
‎Cu mare plăcere. Vă rog să mă scuzați.
‎- Să mergem! ‎- Pe aici!
‎- Că a făcut o copie fidelă. ‎- Bună seara!
‎Un doiar?
‎Dacă reușesc tot ce vreau ‎cu echipamentul,
‎ar putea fi de înaltă calitate.
‎Da.
‎Sigur că da, iubi, ‎și tu ești de calitate.
‎Domnule! Pyro, directorul artistic.
‎- Pumnalul. E același. ‎- Chiar că da.
‎Iubitule, cinematograful turcesc bate tot.
‎- La Palatul Topkapı. Același, da? Nu? ‎- Da.
‎Fofo, Bursa!
‎Kılıçkalkan.
‎Greu atârnă pumnalul!
‎Ce? Scuză-mă, eu nu…
‎Greu atârnă pumnalul.
‎- Pumnalul, da. ‎- Pumnalul.
‎- Da? ‎- Ești gata?
‎- Despre ce vorbești? ‎- Boul ăla e în fața mea.
‎Despre cine naiba vorbești?
‎Tu ce crezi? Despre Fofo Loancă?
‎Vorbesc de Selim Vulpoiul.
‎Boule! E la mine acasă. ‎Închide naibii telefonul!
‎Săracul de tine!
‎Și pe tine te duc de nas, Erșan.
‎Hai salut!
‎Deci așa merge treaba.
‎Îi poți fraieri pe toți, dar pe mine nu.
‎- Poftim? ‎- I-ai pus un inel pe deget. Bine.
‎Mi-ai convins prietenii ‎că faci un film. Bine.
‎Toate bune, ‎dar n-ai găsit un nume mai bun?
‎- Ce este? ‎- Deci spui că tu nu ești…
‎Cine?
‎Fofo Loancă.
‎Seamănă ca două picături. ‎Oricine i-ar putea confunda.
‎Aș vrea să mă enervez, dar nu pot.
‎Te-am indus eu vreodată în eroare?
‎La naiba! Nu despre asta e vorba.
‎Am ascultat proiectul hahalerei ‎până în cele mai mici detalii.
‎Îi spun lui Alev când sosește.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Omar Sharif! Ia loc!
‎- Alev, bine ai venit! ‎- Ce se petrece?
‎Lasă-mă să fiu fericită o dată!
‎Restul sunt la repetiții cu Fofo.
‎Abia am ajuns aici.
‎- Zece minute ajung. ‎- Gura! Ce se întâmplă?
‎Alev, din cauza iubirii,
‎nu vezi ce face logodnicul ‎pe la spatele tău.
‎Despre ce e filmul? Furt. ‎Unde are loc? La Topkapı.
‎- Iată-l! ‎- Bună!
‎Afurisitule! Fir-ai tu să fii!
‎Pupi în cur un regizor oriental ‎ca să te dai bine cu Vestul!
‎Bravo!
‎Avem o mare ocazie. ‎Tipul se gândește la Cannes.
‎Cică e publicitate pentru Turcia. ‎Ne va deschide uși.
‎Vrei să se știe de noi doar în Edirne?
‎- Ești cunoscut în Edirne? ‎- Du-te naibii!
‎Răspunde la întrebare! ‎Ești cunoscut în Edirne?
‎Da!
‎- Bine! ‎- Bine.
‎Alev, el se va duce la Topkapı ‎și-i va convinge pe toți
‎că toarnă un film, ‎apoi va lua pumnalul adevărat,
‎îl va înlocui cu cel făcut de Pyro ‎și va fugi!
‎Se folosește de voi. ‎Filmul e doar un pretext.
‎- O să luați 40 de ani! ‎- Crezi că mi-ar face asta?
‎Cine face așa ceva cu sprâncenele lui Mami ‎e în stare de orice.
‎Dacă duce pumnalul la Paris, ‎îl poate amaneta?
‎Alev, vorbești aiureli.
‎Trebuie să mă gândesc la viitorul meu.
‎Dacă vreunul jucați în filmul ăsta, ‎jur că vă dau pe mâna poliției.
‎Dacă încearcă cineva ‎să fure Pumnalul din Galata,
‎îl pun să stea în cur ‎pe vârful unui obelisc!
‎Să n-am parte de nu!
‎Nu te supăra, dar pare cam prea de tot.
‎Bine, atunci coloană, nu obelisc.
‎Erșan, aș vrea la Cannes. ‎Regret, ăsta e adevărul.
‎- Chiar așa? ‎- Erșan.
‎Te porți ciudat de când ți-a spus ‎că l-a găsit pe noul Omar Sharif.
‎I-am promis multe lucruri tipului.
‎Cum să-l lăsăm baltă acum?
‎Ai putea îngroșa un pic sprâncenele.
‎Ce aiureală!
‎E ultimul vostru cuvânt?
‎Mâine filmăm interioare la Topkapı. ‎Vreți programul?
‎- Dă-mi-l! ‎- Mă costumez în localnic.
‎- Bine. ‎- Bun, eu n-am scene dimineață.
‎Deja le-a sucit mințile, omule.
‎Înainte și înapoi.
‎- Iubitule! ‎- Iubito!
‎- Multă baftă, dragule! ‎- Mulțumesc.
‎- Pentru Europa. ‎- Pentru Europa.
‎Pentru Europa.
‎Iubito!
‎Dle Ayhun!
‎- Pumnalul? ‎- Ăla e pumnalul.
‎E cel real. Ăsta e copia, ‎numai să nu le confundăm.
‎- Altfel… ‎- Da?
‎…o dăm în bară.
‎Evident.
‎Nu se atinge nimeni de pumnal. ‎Asta e evident.
‎A zis „fără atingeri”.
‎Și îl acuză de furt.
‎- Nici vorbă! ‎- Da.
‎Pe aici!
‎Tăiați!
‎Aici e capătul de linie pentru voi.
‎Actorilor, nu vă temeți!
‎Ce e asta?
‎El e cel care plănuiește ‎să fure Pumnalul din Galata.
‎Și-l mai și cheamă Fofo Loancă.
‎Fofo Loancă?
‎Da.
‎Eu sunt, domnule. Sunt Fofo Loancă.
‎Nu-mi vine să cred. Ce onoare! ‎Mândria cinematografului iranian!
‎Plăcerea e de partea mea.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Domnule comisar!
‎Dă-l încoace! Au făcut o copie ‎după Pumnalul din Galata.
‎Sunt cineaști. E și normal. ‎Asta e o copie fidelă. Bravo!
‎O nimica toată!
‎Ne puteți arăta permisele?
‎Sigur. Mami, îmi aduci te rog dosarul?
‎- Vi le arăt imediat. ‎- Poftim!
‎Dle comisar, poftiți aici!
‎Permisul de la Ministerul Culturii.
‎Astea sunt semnăturile.
‎Ăsta e de la Oficiul ‎pentru Palate și Parcuri.
‎Iar acesta, de la cancelaria premierului.
‎Aici sunt trecute derogările ‎de la Ministerul de Externe și de la vamă.
‎Vreau să vă arăt
‎pe ultima pagină
‎scrisoarea de recomandare ‎de la președinte în persoană.
‎Lipsește ‎cel de la Ministerul Agriculturii.
‎Să vedem dacă-l aveți pe ăla!
‎Ne cerem scuze că v-am întrerupt.
‎Mi s-a spus că plănuiați ‎să furați pumnalul.
‎Poftim?
‎Ce? Mă faceți hoț?
‎Nu te simți bine?
‎- Alev! ‎- Dragule!
‎Nu mă simt bine.
‎Gata! Am terminat! Opriți tot!
‎Nu face asta!
‎- Să mai filmăm! ‎- Nu filmez.
‎Vă rog, continuați să ne promovați țara!
‎Domnule! Eu nu sunt o mașinărie.
‎Sunt un artist.
‎Erșan, de data asta mi-a sărit muștarul.
‎M-ai făcut hoț.
‎Nu sunt hoț.
‎- Bine, Fofo! ‎- Nu m-am așteptat din partea ta.
‎- Bine, filmează mai departe. ‎- Nu voi turna filmul aici.
‎Îl voi face în Franța.
‎La Paris, la Luvru.
‎- Domnu' Fofo! ‎- Domnule.
‎- Dle comisar! ‎- Nu-l toarnă aici. Gata!
‎- Bebi! ‎- Să ne înțelegem!
‎- Domnu'! ‎- Fofo!
‎Fofo!
‎- Fofo Loancă! ‎- Încetează!
‎Am purtat toate costumele pentru tine!
‎Vei turna acest film.
‎Dacă nu, îmi tai beregata.
‎Nu atinge pumnalul!
‎E filmul meu, da? Nu-l torn.
‎Gura! Nu vrei, deci?
‎- Ușurel! ‎- N-ai tu curajul!
‎- O să mă tai. ‎- Bravo! Halal promovare de țară!
‎- Te provoc. ‎- Termină!
‎- Te provoc! ‎- Ușurel.
‎- Fofo Loancă ce ești! ‎- Dă-i drumul!
‎Toarnă-l!
‎Mai greșim și noi. Oameni suntem.
‎Tipul a făcut o treabă foarte bună. ‎Ai citit?
‎Aia e poza de la festival, nu?
‎Da. Arătați-o și lui Muammer!
‎Asta e bine. Măcar îl cunoaștem.
‎- Am o poveste grozavă, dar n-am bani. ‎- Ce surpriză!
‎İsa, pune-mi și mie un whisky.
‎Am vândut inelul. N-a valorat prea mult.
‎- Inelul era fals? ‎- N-a valorat un milion. Mersi.
‎- Ți-am spus eu că era un bou. ‎- Cum se numește filmul tău, Erșan?
‎Atât ajunge?
‎Futetot.
‎E un film despre virtuți.
‎- Sunt partenera ta. ‎- Ce parteneră? Poate fi al tău.
‎A fost odată
‎un călător pe nume Futetot.
‎Cu o mantie pe spate,
‎un toiag în mână
‎și creștetul acoperit,
‎mergea dintr-un târg în altul.
‎- Acum îți vin ideile? ‎- Mă gândesc la asta de ani de zile.
‎STUDIOURILE DE FILM KUNERİ ‎MONTAGE INDUSTRIES SRL
‎FUTETOT
‎Futetot era nevăzător, ‎însă auzul îi era ascuțit
‎și mirosea până și caisele din Damasc.
‎Când pornea la drum, ‎aducea lumină pentru a lumina
‎sau întuneric ‎pentru a ascunde toate relele.
‎Nu voia nici merinde, nici haine. ‎Un zâmbet îi era de ajuns lui Futetot.
‎Dormea, mânca și bea puțin. ‎Era atent la dietă.
‎Cine stătea lângă el scăpa de stres, ‎devenea ușor ca fulgul
‎și îmbrățișa viața și mai abitir.
‎Legenda spune că oricine era atins ‎de Futetot‎ ‎avea să trăiască un veac.
‎Dacă îl întâlneai în prima zi ‎dintr-o lună nouă
‎și-i dădeai merinde și de băut,
‎nu numai că erai invincibil ‎pe lumea asta,
‎dar aveai avantaje ‎și în cele șapte împărății,
‎precum libertatea de mișcare ‎și viză de aur.
‎- Ce părere ai, Nazar? ‎- Foarte bine, stăpâne.
‎Deși e exagerată, nu e perfectă.
‎Întotdeauna ne lovim ‎de cei ce dezinformează. În fine.
‎- Dă-mi aia! ‎- Poftim!
‎- Cum e acum? ‎- Strălucește.
‎Strălucește, dar uite ce am adunat ‎din trei sate!
‎Pâine de secară, o ceapă.
‎Asta ce e?
‎Un fluier de lut. Pui apă în el…
‎și sufli.
‎E inacceptabil.
‎Eu le promit că trăiesc o sută de ani ‎și ei îmi dau un pumn de bulgur?
‎Oamenilor le e foame.
‎Și?‎ ‎Eu prestez ‎un serviciu medical de bază.
‎În fine. Cum arată meniul?
‎Doi schilozi, un epileptic ‎și un idiot de-a dreptul.
‎Trimite-mi întâi un schilod!
‎„Țărâna sau iarba n-o pot atinge piciorul,
‎iar de mătărânga-i leacul…”
‎- „Dă-i la buci, săracul!” ‎- Încep cu el.
‎Minunat.
‎- Pune piciorul pe umărul meu! ‎- Așa. Da.
‎Vino încoace!
‎Dă-o încoace!
‎Bine, du-te!
‎Un vârf din asta
‎și un strop de aici.
‎- L-ai bandajat, Kürișah? ‎- Da, surioară.
‎Bea asta, frate ostaș!
‎Trebuie să bei fiertura asta ‎în fiecare dimineață.
‎- Cum poruncești, medic-șef. ‎- Spune-mi Soră Devașah!
‎Altfel, lumea mă crede bărbat.
‎Bine. Domnul să fie cu tine, frate ostaș!
‎Sunt sleită, Kürișah.
‎Nici n-apuc să bag o țigară.
‎Surioară, epoca?
‎La asta mă refeream. Epoca. E o problemă.
‎Lasă, Devașah!
‎Practicăm știința pozitivă.
‎Dar dacă n-aveam averea familiei, ‎am fi flămânzit.
‎Nu înțeleg oamenii.
‎Nu se gândesc ‎decât la basme și magie. Uite!
‎Ai auzit de nemernicul ăsta?
‎„L-a pus pe picioare ‎pe judecător în două zile.”
‎Păcat. „Un vraci care alungă bubele.” ‎„Reduceri pentru pensionari și văduve.”
‎Futetot.
‎Mai mult strică decât să ajute, ticălosul.
‎Să fiu iertat!
‎Aveți cumva un antihistaminic?
‎Nu cred.
‎Bine.
‎Asta e partea nașpa a științei.
‎Omul a plecat fără leacul lui. ‎Ce să-i spunem? Să mințim?
‎Dar dacă-i trăgeam două palme ‎și-i ziceam că s-a vindecat, ne credea.
‎Așa e.
‎- Ce e cu el? ‎- Arată-i-o!
‎Alo!
‎- Zi-i să folosească cealaltă mână! ‎- Cu cealaltă!
‎- Două perje uscate. Du-te! ‎- Pleacă!
‎Incredibil.
‎Deficit de stimă de sine, ‎probleme cu încrederea
‎și ceva intim.
‎Vă rog, poftiți!
‎Liniște!
‎Așa, deci ce ziceați?
‎Da?
‎Mi-a căzut vălul.
‎Îl puteți ridica dacă vă aplecați oleacă.
‎- Ce aveți? ‎- Generozitatea mea îmi dă belele.
‎Și o oarecare
‎frământare lăuntrică.
‎Cred că iese prin partea cealaltă ‎dacă forțați un pic. Poftiți!
‎Maestre!
‎Hai, valea!
‎Trebuie să fim atenți. Sunt alte vremuri. ‎Lumea e șireată.
‎Nu fi caraghios!
‎De câteva ore am atins ‎doar țărani puturoși.
‎Acum, dispari!
‎Nu uita ce-am pățit anul trecut la Eșmar, ‎când cu „Me Too”…
‎Ieși! Du-te!
‎Pleacă!
‎Vă rog, domniță.
‎- Salteaua e aici? ‎- Da.
‎Atunci, să ne așezăm împreună!
‎Imediat.
‎Ce te supără, frate?
‎Vertij.
‎Amețesc întruna.
‎Și mă dor urechile tot timpul.
‎Nici pentru asta nu e leac.
‎Atunci, tipul ăsta cum îl tratează?
‎Taci! Sunt foarte curioasă.
‎O să mă furișez, să văd ‎cum reușește să-i înșele pe toți.
‎- Vin și eu. ‎- Bine.
‎Să ne acoperim!
‎- Acum cum vă simțiți? ‎- Mai bine.
‎Dar parcă mă arde ceva.
‎Da, poate provoca arsuri.
‎La ce vă uitați?
‎Verificam în carte, pe care să o…
‎Ajunge, da? Hai să ne înțelegem!
‎Mă pipăi de o juma' de oră. Ajunge!
‎Vezi? Ați căpătat încredere de sine.
‎- Ce vă mai supăra? ‎- Nu-mi pierde timpul! Fă-o!
‎- Vreți să sting lumina? ‎- Nu ești orb? Fă-o, haide!
‎Sunt orb. O s-o fac.
‎Văleu! Scandalos.
‎- Porcule! Nu ți-e rușine? ‎- Ar trebui să-i crăpăm capul.
‎Încă o ședință dimineață pe nemâncate ‎o să vă ajute.
‎Poftim! Doi arginți.
‎Doi arginți?
‎- E de ajuns? ‎- Desigur.
‎Pentru două măsline, am fu… ‎Am trata tot satul.
‎Uită de schilozi și buboși! ‎Ocupă-te de cine vine, pe arginți. Vrei?
‎Mai întrebați? E nașpa să mănânci bulgur.
‎Dacă ești de acord, ‎atunci nu te mai rețin.
‎Sunt de acord, dar cine sunteți?
‎Sunt Tamara, Zâna celor Dornici.
‎Eu am darul tău, tu ai arginții mei.
‎Ți-am deschis ochii ‎și ți-am croit cărarea.
‎Baftă!
‎Acum văd.
‎Acum așa va fi.
‎Pot să văd.
‎Pot să văd, drace!
‎Ușa. Cortul. Arginții!
‎Pot să văd.
‎Bravo, băi!
‎Acum văd, la naiba!
‎N-am văzut nimic. Abia ce am sosit.
‎Scapă de surioară ‎și deschide-ți o farmacie!
‎Apucă-te de cosmetică!
‎O să înoți în bani.
‎Nu, mersi.
‎Bine. Doar te puneam la încercare.
‎Dumneata ești Tamara.
‎Dar de ce? ‎De ce l-ai ajutat pe tipul ăla?
‎Și i-ai dat doi arginți.
‎Va fi și mai bogat.
‎Murim după ce simțim ‎pe pielea noastră ce am făcut.
‎Nu uita asta!
‎Toate la timpul lor.
‎E un pacient cu păduchi. Să intre?
‎Vino încoace!
‎- Vezi ăștia? ‎- Da.
‎Ia stai! Tu vezi acum?
‎Acum văd. Am fost luminat.
‎Nu mai vindec orbi, ologi, ‎păduchioși și căcăcioși.
‎Pune un panou! ‎„Futetot e pus pe treabă!”
‎- Hopa! ‎- Cum adică?
‎Uite ce am primit după două minute!
‎- În plus… ‎- În plus, ce?
‎Nu mi se aprinde aura. ‎Dar nu-mi pasă defel.
‎- Iubesc arginții ăștia! ‎- Și legenda lui Futetot?
‎Dă-o naibii! O scrie altcineva mai târziu.
‎Dornic de agoniseală, ‎iubitor de cordeală.
‎Mi-am pierdut darul ‎și nu m-a surprins defel.
‎Deci chiar punem un panou?
‎Așteaptă! Nu scrie așa!
‎Mai bine scrie „Terapie”. ‎Lumea va înțelege.
‎Noroc, ce să zic!
‎- Mi-am recăpătat vederea. ‎- Mă bucur.
‎- Mă duc să văd cine-i afară. ‎- Îi fac pe toți.
‎Și așa, o să mă scot.
‎Futetot era însetat de arginți, ‎iar darul îi fuse luat.
‎Nu mai primea pacienți.
‎Acum se stătea la coadă ‎acasă la Kürișah și Devașah.
‎Toți cei cu scaun la cap ‎voiau să fie tratați de ele.
‎Dar credeți că Futetot flămânzea?
‎Dimpotrivă,
‎terapia lui devenise faimoasă.
‎Medicii trimitere făceau, ‎iar clienții se ițeau.
‎- Dezvoltare personală. ‎- Ai venit în locul potrivit.
‎Să poftească!
‎Mulțumesc.
‎Intră!
‎Ne-am ospătat cum se cuvine. ‎Cât am strâns?
‎Brățară, 22.
‎Douăzeci și doi, 25.
‎Voi accepta cel mult opt ședințe pe zi.
‎Pare forțat, nu mă pot concentra.
‎- Ce-i cu tusea aia? ‎- Nimic.
‎Doar o tuse spurcată.
‎Bea niște apă!
‎Pe vremuri, o vindecai ‎prin simpla atingere.
‎Hai și tu acum! Termină, pentru Dumnezeu!
‎Ar trebui să construim o clinică ‎pe malul unui râu.
‎Să ieșim din cortul ăsta.
‎Ce căutăm noi aici?
‎Se spune că orbii tămăduiți văd departe. ‎Ce crezi că se va alege de noi?
‎Ce-o fi o fi.
‎Nu mai fi paranoic! Ești paranoic.
‎Te vindec de paranoia într-o ședință.
‎Bună seara!
‎Cerule!
‎Mai aveți un loc pentru o persoană mâine?
‎Mâine… Se pare că da.
‎Dar a zis că plecăm. Așa a zis. La ce oră?
‎Tu ce crezi?
‎O să vină când îi vine.
‎Persoana respectivă se numește Așkar.
‎Scrie cu atenție!
‎Suferă de introversie paroxistică, ‎atașament emoțional,
‎mentalitate de victimă
‎și lipsă de stimă de sine.
‎Zi-i lui Futetot să pregătească ‎toate leacurile de cuviință!
‎Cine naiba e Așkar? ‎În cinci ore, Futetot poate f…
‎În fine, o să dureze mult.
‎O să fie scump.
‎Tușești. Zi-le fetelor ‎să-ți prescrie niște medicamente!
‎- Să nu te ia vreun beteșug. ‎- Bine.
‎Bun…
‎Noapte bună!
‎Uită-te și tu! Avem clienți berechet,
‎dar totuși, tipul ăla înflorește.
‎E mână-n mână cu Satana. Nu e ușor.
‎Cine tușește? O să-și scuipe plămânii.
‎Ia te uită? ‎E slujitorul lui Futetot, Necis?
‎Sper să te lecuiască. ‎Vouă nu vă e rușine de ce faceți?
‎Ba da, dar ce pot să fac?
‎Mâine plecăm. Vine o pacientă importantă.
‎Apoi, închidem taraba și plecăm.
‎Faimoasa…
‎Faimoasa Așkar.
‎Așkar?
‎Nici eu n-o cunosc.
‎Singur și-a țesut a sa soartă ‎Nu-i scăpare la a morții poartă
‎Vizionare plăcută, dragi ființe ‎Vă mai trebuie doar niște semințe
‎Cine e el?
‎El e Așkar.
‎Drace!
‎El e?
‎El e Așkar? Pacientul nostru?
‎Nu, ia stai așa! O clipă! Așkar?
‎A zis „stimă de sine”. Futu-i!
‎O clipă!
‎Iepurașul se ițește cu urechile ciulite.
‎Ajunge! A sosit! El e aici.
‎- Cine? ‎- Sfârșitul nostru.
‎Așkar. Războinicul Așkar.
‎Programarea a fost o cursă.
‎Ia ce apuci! Trebuie să plecăm.
‎O să ne spargă! ‎Au venit soldați cu săbii și țepușe.
‎- Ne vor trage în țeapă. ‎- Uite ce e!
‎Să ne concentrăm pe pozitiv! ‎Negativul te distruge.
‎Nu mă enerva! Am spus că ne sparg.
‎Lasă pozitivul!
‎Ai regulat toată lumea, urmez eu?
‎- Ia stai! Aici e. ‎- Nu mă enerva!
‎M-ai distrus. Strânge, că plecăm!
‎- Ce ai în săculeț? ‎- Galbeni și alte alea.
‎Ia stai! M-am răzgândit. Nu plec.
‎Eu sunt Futetot! Să intre! Stai! O clipă!
‎Spune-i că am închis și că refuz să o fac.
‎- M-ai nenorocit. ‎- Ba nu.
‎Scoate-ți asta din cap!
‎Du-te în mă-ta!
‎- Închide ochii! ‎- Nu!
‎Bun-venit, Așkar!
‎Surorile Devașah și Kürișah.
‎Ți-am spus despre medicina modernă.
‎Am auzit multe despre voi. ‎Vom veni în vizită.
‎- Ce zici, medic-șef? ‎- Tot respectul pentru tinerețe!
‎Să ne continuăm vizita,
‎apoi vom încheia legenda ‎cu un ultim paragraf!
‎Dle comandant Așkar!
‎Futetot s-a mai documentat ‎și n-are leac pentru domnia voastră.
‎A zis să căutați leacuri ‎în medicina modernă.
‎Luați mucul ăsta din fața mea!
‎Putem discuta?
‎- Luați-l! ‎- Vă conjur!
‎Nu vreți să faceți greșeala asta.
‎Din toată inima mea
‎Cerului îi dăm iubirea
‎Purta-voi coronițe albastre
‎Rogu-te
‎Rogu-te să fii cu mine
‎Termină! Drepți!
‎Ți se spune Futetot.
‎- Da, domnule. ‎- Cât câștigi pe lună?
‎- Cinci mii de lire. ‎- Ai un caiet faimos. Ăla e?
‎Domnule, caietul nu înseamnă nimic. ‎E ceva personal…
‎Măi Futetot,
‎se spune că ești terapeut,
‎iei bani și aur de la oameni.
‎Demonstrează în fața onoratului consiliu ‎cum tratezi lumea,
‎ca să-ți eliberăm autorizație. ‎Altfel, sigilăm cortul.
‎Sau spargem sigiliul.
‎- Ce părere ai, maestre Peydah? ‎- Înțelept grăit-ați, domnule.
‎Domnule, nu cred
‎că terapia ar ajuta…
‎Cum vrei s-o facem?
‎Trebuie să-mi dau jos pelerina?
‎Mai bine nu.
‎Domnule, știți, lucrurile astea…
‎Cum să facem?
‎- Cum e demonstrat aici. ‎- Fă-o! Altfel, mă enervez.
‎Zău, domnule, eu…
‎De regulă, când vine cineva la mine,
‎îl întreb ce îl supără, de exemplu.
‎Să-l întreb? Ce vă supără?
‎Sunt furios. Gândesc prea mult.
‎Astea nu sunt expertiza mea.
‎Când aud asta, ‎trimit omul la un doctor obișnuit.
‎Mergeți la doctor! La unul adevărat.
‎Eu sunt doar cu suplimentele, ‎dar dvs. aveți nevoie de un medic.
‎Mă cuprinde furia.
‎Dle Așkar, ascultați!
‎Deși suntem pe Netflix, ‎nu pot face sex cu dvs.
‎Mă jur că nu. Nici măcar pe Netflix.
‎Ce părere are medicul-șef?
‎După părerea noastră…
‎Domnu' Așkar, luați loc!
‎Ne vom pronunța ‎pe baza expertizei sale.
‎Prea bine. Așa e corect.
‎De ce refuzați să-l tratați pe dl Așkar?
‎Când ați dat buzna aici,
‎m-am speriat.
‎Pesemne că eram timid, știu și eu?
‎- M-am speriat. ‎- Ascultă!
‎Deficit extrem de încredere,
‎timiditate și teamă lăuntrică.
‎Ar trebui să se trateze ‎folosindu-și propriile metode.
‎- Așa va scăpa de teama lăuntrică. ‎- Nu!
‎Malaka!
‎- Așa să fie! ‎- Nu ca în caiet!
‎Nu!
‎Bine.
‎S-a dus. Vedeți? Nu-mi mai e teamă.
‎Te rog, nu!
‎În ziua aceea, a încercat pe pielea lui ‎ce le-a făcut celorlalți.
‎Mă supăr!
‎Futetot fu nevoit să accepte în tăcere.
‎După o ședință îndelungată,
‎Futetot mai fuse văzut doar o dată.
‎Cumpărând alifie de la fete.
‎Ultimele lui cuvinte încă răsună ‎în urechile omenirii.
‎Aveți crema asta pe bază de apă?
‎- Nu. ‎- Nu?
‎Țineți minte!
‎Nu vă îndepărtați niciodată ‎de medicina modernă și de știință. Bine?
‎SFÂRȘIT
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu