EN NETFLIX-SERIE
I FÖRRA AVSNITTET
-Res till jorden och gift dig där, Erman. -Okej, pappa.
INTERNATIONELLA RYMDKOMMITTÉN
-Så cirkusapan har inte dykt upp? -Måste du visa ditt rätta jag hela tiden?
Sluta leka murvel.
Ingen tror på superhjältar nuförtiden.
Men folk älskar honom.
Jag vill bara ha några intervjuer med apan som jag kan köra de kommande veckorna.
-Han kan flyga, Eray. -Var inte fånig.
Det är du som är uppe bland molnen.
Nu går jag ut.
Kom ihåg att säga att du är i folkets tjänst, Erman.
-Ja då. -Då så.
Lycka till.
Testar, testar. Först och främst, välkomna hit.
Jag har för avsikt att stanna här på jorden och leva sida vid sida med er,
och förstås att tjäna folket.
Mr Erman, världen har drabbats av en oljekris,
energiförsörjning med fossila bränslen har blivit en het potatis
och problemen med ozonlagret har kommit i fokus.
Svälten i Afrika är ett annat allvarligt problem,
och vi ska inte glömma det kalla kriget.
Hur ser era prioriteringar och planer ut med tanke på dessa utmaningar?
Ja…
Först och främst vill jag slå mig till ro här och bilda familj.
Skitsnack.
Det finns goda och trevliga människor på Jorden,
som jag givetvis ser fram emot att träffa och lära känna.
Därför…
-Vad snackar han om? -Tyst!
-Så det är dagens sanning? -Inte dagens, det är kväll.
Kul kille. Jag gillar honom.
Om han var min svåger skulle min lycka vara gjord. Hör på honom.
Om jag stod på tur skulle jag gifta mig med honom.
Han skulle få flyga runt med mig.
Är du knäpp? Jag gillar inte blonda män.
Jag tycker han är snygg.
Kan ni vara tysta!
Jag hör ju inget. Varför skulle han vara intresserad av just er två?
Jag skulle kunna få honom på fall, men jag gillar inte blonda män.
Jag letar efter nån att bli gammal tillsammans med.
Jag också, svåger! Om du hittar nån, skicka hit henne.
Jag borde gifta mig med honom.
Om man ska anmäla sig nånstans så kan jag göra det på en gång.
Jag skulle be universum om honom om jag hade velat det.
Sluta prata strunt när vår storebror är här.
Kom igen, vi fixar en intervjuserie.
-Ursäkta. -Erman…
Erman.
-Tack. -Tack.
Hej, Kopparmannen. Eray Kozly.
Jag äger tidningen Gündemci. Ska vi ta en lunch?
Jag älskade det du sa om ozonhålet.
Tack, Lale.
-Vill du gifta dig med mig? -Sakta i backarna!
Vi har varit kära i tre år.
Stämmer det?
Vi är inte i rymden nu, utan i civilisationen.
Akta dig, annars får du stryk.
-Eray! -Vadå?
Passa dig, annars bankar jag skiten ur dig.
Jaså? Kom då! Visa vad du kan.
Sluta vifta, annars får du fingret i röven.
-Men snälla! -Så oförskämt!
-Erman… -Förlåt, Lale.
Passa dig, annars krossar jag dig.
-Skitstövel! -Jag bränner dig.
-Du är dödens! -Det svider!
Världspressen är här. Det här är ovärdigt.
-Du har ingen skam i kroppen! -Lugn.
Jag kan bränna ner hela världen för dig, Lale.
-Vad är ditt svar? -Det där var opassande.
-Säg det till honom. -Jag ska ge dig!
Han är superhjälte. Är du helt från vettet?
Du är visst bra kaxig, du!
-Erman! -Okej.
-Keban-dammen, Erman. -Vi ska bara reda ut det här.
-Nå? -Du borde skämmas, Erman!
-Är de ett par? -Hur ska jag veta det?
KEBANDAMMEN LAGAD PÅ REKORDTID
Bra jobbat. Du avvärjde en katastrof.
-Ställ potatisen där, Feramuz. -Tack.
-Smaklig måltid. -Tack.
ERMAN IMPONERAR
"Erman imponerar."
"Erman räddar dammen."
Gündemci:
"Erman drack upp varenda droppe vatten i dammen."
Vilka skitstövlar!
Hur kan du äta och dricka så här mycket?
Jag behöver 30 000 kalorier om dagen.
Du kan göra vem som helst bankrutt.
Inrikesministeriet har gått med på att ge dig ekonomiskt stöd.
Har du nånstans att bo?
Jag måste hem till min planet och berätta för pappa att det blir Lale.
Så du har bestämt dig?
Såna här saker gör man klokt i att lämna åt ödet, Erman.
Jag älskar henne.
Jag har kollat på några bostäder och hittat en som blir perfekt.
Var då?
En stenbyggnad i Bosporen, utanför Salacakområdet i Üsküdar.
Det är Jungfrutornet.
-Är det dåligt? -Nej, inte alls.
-Och där ska du bo året om? -Ja.
Så du tänker haffa henne.
Haffa henne?
-Det hoppas jag. -Skål för det.
Lale!
Du gör världen så mycket bättre!
Käften, knäppgök! Sluta gorma!
Tyst med dig.
Stick!
Jag älskar henne!
Lale! Jag älskar dig!
Vänta på mig! Jag älskar dig!
Om du tvingar mig att vara i samma rum som honom igen
så utplånar jag er båda två från planetens yta.
Hur kan du vara så småsint kring nåt som rör hela världen?
Hur kunde jag veta att Erman skulle bli kär i mig?
Kan det ha haft med dina flörtiga frågor att göra?
-Du gör mig illamående. -Vänta.
Förlåt, det är svartsjukan som talar.
Tänk på hur det är för mig
att ställas mot ett muskelknippe i mantel och kroppsstrumpa.
Tänk på min stolthet och hur sårad jag kan bli.
Jag skulle gärna vara din hjälte.
Varför har du så svårt för muskelknippen och kroppsstrumpa?
-Fåna dig inte. Tror du jag bryr mig? -Jag vet inte. Jag frågar dig.
Inte vet jag. Men han är ett muskelknippe i spandex.
Dina komplex fördunklar din syn. Var försiktig.
Du har inte ens frågat mig om vad jag känner för Erman.
Jaså?
Berätta, då. Älskar du honom?
Ja.
Jag älskar honom, Eray.
Lögn!
Du ljuger!
Pappa! Nu är jag här igen.
Jag har förstått att du redan har fått vänner på Jorden.
Ja, jag har hittat den rätta. Din blivande svärdotter heter Lale.
Men herregud… Den flickan är inget för dig.
-Varför inte? -Hon är journalist.
Hon vill inte bilda familj. Hon tjänar inte vårt syfte.
-Men det var kärlek vid första ögonkastet… -Rådet har skickat ett dokument.
Åt helvete med rådet!
Och kan vi inte prata öga mot öga? Det här går mig på nerverna!
-Pappa! -Vad är det?
Okej, vi går ut dit.
Erman, min son. Den där Lale är inte den rätta för dig.
Du kan inte hantera henne. Hon skulle inte underkasta sig.
Hon är sin egen, har sin egen karriär, och rådet säger…
-Åt helvete med rådet. Vad säger de? -Att de har hittat en jordbo åt dig.
Henne. Songül Baltacı.
Henne ska du para dig med.
Jag är nära att slå hål i berget ända ner till magman!
Songül har bett universum om dig.
Jag skulle be universum om honom om jag hade velat det.
Nej! Aldrig!
Det finns inget vi kan göra när de ber universum om saker.
Rådets beslut är slutgiltigt.
Glöm Lale.
Du ska gifta dig med Songül.
Hennes sort skulle dyrka dig.
Lyd mitt råd, Erman. Det är en sån kvinna vi behöver.
Ska jag betala priset för ert primitiva synsätt?
-Gift dig med henne, Erman. Annars… -Annars vadå?
Annars blir vår planet ett svart hål.
I helvete heller att den blir! Du hittar på!
Du ska gifta dig med Songül.
Som du vill!
Jag gifter mig med Songül.
Men från detta ögonblick är jag inte längre din son Erman.
Jag är bara en tom mantel som flyger på himlen.
Hör du det?
Rådet.
Vi önskar dem lycka och välgång. Vi har våra värderingar som familj,
och det har ju min svåger också.
Han är ju faktiskt världskänd.
Det här angår ingen annan.
Vi är vanligt folk och det kommer vi att förbli, punkt slut.
-Folk säger att ni kammat hem storvinsten. -Det här händer för att jag ville det.
Han får mat på bordet, så han ska inte klaga.
Kan vi få ut nåt av det här? Kanske det, men det är ovidkommande.
Han får vara superhjälte bäst han vill, men jag är en superfru.
Jag har ingen anledning att vara tacksam. Jag struntar i vad folk tycker.
Så det är inget sagoäktenskap?
Snipp, snapp, snut, hur tycker ni att det ser ut?
Säg åt dem att sluta filma.
Ja, vi har inget mer att säga.
Nu kommer han!
Se till att få med allt.
Kära svåger, du är för vänlig.
Ni först.
In med dig. Flytta på dig.
-Du först. -Varsågod.
-Du först. -Gå, du.
Nej, du först.
Supermannen Erman kom nyss inflygande med en bagge i famnen.
Jag och mitt nyhetsteam sänder direkt från händelserna.
GÜNDEMCI NYHETERNAS HEM
Idiot.
Varför glor du så där?
Du har fortfarande inte bytt om. Du luktar illa.
Hade du inte ens tänkt duscha? Det här blir inte roligt.
-Jag kan riva hela huset med ett slag. -Det ger du fan i. Det är inte ditt. Sov.
Erman!
Gå och kolla vad det är, då.
Vad är det?
En bank har blivit rånad.
Vi skulle just lägga oss.
-Han är upptagen. -Jag ber om ursäkt.
Vet du vad klockan är? Att du inte skäms!
In med dig.
Kan du inte försöka vara lite mer behagfull, Songül?
Annars vet jag inte vad jag kan ställa till med.
Du tänker bara på dig själv och på dina egna önskningar.
Var det inte du som önskade det här av universum? Var lite mer behagfull!
Jag önskar att jag hade låtit bli.
Du kan prata med min bror i morgon. Iväg nu!
Kliv inte på min mantel.
Din mantel… Som om jag bryr mig!
Dumjävel!
-Vad är det som bekymrar dig? -Ingenting.
Här, ta en.
Jag måste gå härifrån ända till Şişhane, och vidare till Unkapanı och sen Harbiye.
Det är långt att gå.
Skulle inte du kunna släppa av mig i Harbiye?
Jag har annat för mig.
Det har jag med, men jag måste försörja familjen också.
Jag kan slita ut hjärtat ur kroppen på dig.
Jag vill inte bråka. Jag säger bara som det är.
Värst vad våldsam du var, då.
-Vad är det frågan om? -Inget. Han skryter, bara.
Släng den här. Sluta glo.
Jag har tänkt på det som hände i natt.
Vårt liv får inte bli ett fängelse. Gå och byt om, så tar vi en flygtur.
Nej, jag vill inte.
Snälla, jag försöker faktiskt.
Kom igen.
Vad är det här? Min klänning åker upp, Erman!
-Erman! Det är för… -Det är ingen fara.
-Ingen fara. -Jag svimmar!
-Slappna av. -Fan ta dig!
Fan ta dig, Erman!
Snälla Erman!
-Fryser du? -Ja, sätt på mig den här.
Du är bara för mycket!
-Såja, vi är i Sarayburnu nu. -Jag är spyfärdig.
-Sätt ner mig! -Nu är vi framme.
Erman!
Nu får det räcka. Jag mår illa.
-Hej. -Det är Erman! Supermannen!
-Hej. -Folk tittar överallt…
Ingen fara. Hej.
Sockervadd?
-Hej, fru Songül. -Hej, hej.
Jag förstår uppståndelsen. Och jag vill inte ha sockervadd, jag är stelfrusen.
-Två koppar te, tack. Vad kostar det? -Ni behöver inte betala.
Klart jag måste betala, var skulle han ha pengar nånstans?
Songül, min kära.
Lägg dem i mitten, Erman!
Titta inte på dem.
-Vill du inte ha sockervadd? -Nej, jag blev åksjuk däruppe.
Och man blir så kladdig av sockervadd.
-Varsågoda. -Tack.
Du är bara för mycket.
Kalorier.
Visst är Istanbul fint?
Vad är det som är så fint? Det kryllar av folk. Usch.
Är du alltid sån här?
Om du är spydig så är jag spydig tillbaka.
Varför valde du då mig?
Bara för att visa att jag kunde, men det har jag fått äta upp.
Ska jag hålla om dig?
Där kom det till slut. Det var på tiden.
En meteor!
Visst, spring iväg du bara…
Varför lägger du dig i Guds vilja? Låt den falla!
Songül!
Erman!
Där har du.
-Tack. -Det är jag som har lagat maten.
Jag handlade ingredienserna, hon lagade maten, vi äter den…
Vi är glada att ha mat på bordet, men hur länge har vi det?
Är det nåt du vill säga?
Snälla, du har lovat att inte bråka.
Låt honom prata.
Ja, du har ju dina superkrafter.
Du flyger omkring och har dig.
Hela världen älskar dig.
Men borde inte det ge dig ett visst inflytande?
Hos regeringen, CIA, kanske FN…
Jag har inga såna anspråk.
Men hela världen förlitar sig på dig nu.
Och dina superkrafter.
Men din familj, och det här säger jag inte för min egen skull,
men Songül och du borde ha ett slottstak över era huvuden.
Några förmåner borde det innebära.
Alltså, inte för att det angår mig, men…
…när du räddar folk borde väl typ myndigheterna betala dig för det?
Det tycker jag.
Och vem ska be dem att göra det? Tror ni att han gör det?
Jag kom bara hit för att bilda familj.
Struntprat. Vad håller du på med, då? Du jagar en massa slödder.
Det stod om Keban-dammen i alla tidningar, men vad får vi ut av det?
Häromdagen var det ett tåg som spårade ur i Yenikapı.
Han satte det på spåret igen.
-Jag hade vägarna förbi. -Skulle jag bry mig?
Vänta lite nu…
Till och med en tupp hackar fram frön åt sin höna.
Gud, vad har vi gjort för att förtjäna det här?
Så här kan vi inte ha det. Du måste få ut nåt av det här.
Jag är mycket stark, Orhan.
Om jag slår dig flyger du rakt genom väggen.
Nu är det inte det vi pratar om. Hon pratade om spannmål.
Hon vill att du ser till att vi har bröd på bordet.
Vad gör du? Du är bara för mycket!
Han förstör besticken jag fick i hemgift av mamma.
Vad har vi gjort för att förtjäna det här?
Det var rådet som lurade mig.
"De dyrkar makt", sa de. "De kommer att dyrka dig."
Jag skiter i makt som jag inte har nån nytta av.
-Jag kan slita armarna av dig. -Ja, men det hör inte hit!
Ut härifrån!
Vill du göra mig förbannad?
Och folk tror att du är en bra man! Du tänkte slå min syster!
Jag är ingen man, jag är en superman!
-Lugn. -En superman!
-Hjälp! -Jag är en superman!
Vilken jäkla typ.
Vilken röra.
Nu måste jag dammsuga.
Du är bara för mycket!
Du har förstört mitt liv, pappa! Ni har förstört mitt liv, rådet!
Vem skickade ni mig till?
Vem?!
Alla har fått som de ville… Vad har du emot mig, universum?
Erman!
Välkommen.
-Kommissarie Aytaç sitter där. -Tack.
Du verkar upprörd, Erman.
-Bördan är för tung. -Jordens problem tar aldrig slut, Erman.
Det är en sak jag vill tala med dig om över några glas.
-Tar du vatten i? -Ja tack.
Erdek, alltså?
Ja, Erman. Erdek.
Det har slitit sig från fastlandet och driver mot Istanbul.
Och sommargästerna?
Ja, dem måste vi också tänka på, men jag är mest orolig för tsunamin.
Då behöver jag alltså…
Jag behöver flyga ut från kusten i Kartal och sätta stopp för Erdek.
Enligt den information jag har fått från den oceanografiska myndigheten
har vi en halvtimme på oss.
För tusan…
-Får jag några fetaostrullar, Zafer? -Givetvis.
Jo, Erman…
Hur går det med kaloribehovet och frugans matlagning?
Det här äktenskapet var förhastat. Det funkar inte.
Om jag var du skulle jag drämma näven i bordet och gå.
Min näve väger fem ton.
Jag har skilt mig två gånger, Erman.
Jag bara tog min mantel och gick.
-Du har rätt. Jag ska inte dra ut på det. -Skål för det.
Om jag flyger nu är jag där på fem minuter.
Vi avslutar det här först.
Erdekhalvön har slitit sig från land och närmar sig Istanbul i hög fart.
Den ger upphov till farliga vågor
och sommargästerna på ön hoppas på att bli räddade,
men än så länge syns superhjälten Erman inte till.
Släpp fram oss, tack.
En tsunami är på väg, Erman. Varför gör du ingenting?
Var är…Lale?
-Var är Lale? -Han är galen.
-Var är Lale? -Kom nu.
-Jag är jättefull. -Ja.
Lale! Lale!
Erman! Här är jag!
De har förstört mitt liv, Lale.
Hela Istanbul väntar på att du ska rädda dem.
Gör nånting innan Erdek kommer!
Jag älskar dig, Lale.
Kom hit, Lale.
Släpp pistolen!
Det är ingen fara.
Skjut mig, du.
Erdek, Eray!
Erdek, Avşa, Çınarcık… Jag bryr mig inte ett dugg.
Kom, annars dör vi här tillsammans.
Skjut, då. Skjut mig.
Erman!
-Skjut mig. -Erman!
Håll inte på så här nu. Ut och rädda planeten!
Kom igen nu, svåger!
Planeten klarar sig, det är bara Erdek.
Det kommer en tsunami och vi har bara ett hus, så gör nåt.
Kom hit, Lale!
Kom hit, Lale.
Och du kan hålla käften.
Gör ingenting dumt nu, Erman.
Det är ni som har drivit honom till vansinne.
Vad vill du, Erman?
Visst sa jag förut att jag skulle bränna ner stan?
Ja, det sa du.
Jag har fått nog av denna värld. Följ med mig till Kruton.
Din fru står faktiskt här! Hör du själv vad du säger?
-Hon kan stämma dig på allt du äger. -Ni skulle inte få ett skit.
Tror du ens att jag är skriven här?
Eftersom du ändå inte är skriven här så kan vi säga adjö nu.
Kan du inte bättre? Här har du!
Ni drev mig till det.
Men det hör inte hit.
Stick, då! Dra åt helvete, båda två. Jag borde aldrig ha litat på dig.
Sök skydd.
Utrym byggnaden.
Erman… Bry dig inte om det här. Gör vad du vill.
Vad ska jag göra? Ska jag försöka vara alla till lags?
Städer står i brand.
När de sjunger om kärlek som sätter städer i brand,
då blir vi medryckta.
Men när det verkligen händer är det värre.
Men ja, jag följer med dig, Erman. Jag vill inte dö här.
Slyna!
Sök skydd.
-Är du flygrädd? -Absolut inte.
Flyg ni bara, det är hemskt! Jag har också flugit.
-Hoppas du skiter på dig däruppe! -Verkligen!
-Kom nu… -Du har förstört allt!
Ditt kräk!
-Mot skyddsrummet! -Ja, kom.
Här är det.
Vårt hem.
Välkommen, kära du.
Tack, Kadiramca.
Kom inte dragande med det där jävla rådet nu.
Är alla döda?
Inga nyheter alls, så uppenbarligen överlevde ingen.
Var det värt det? Fanns det inget annat sätt?
Jag kan återställa allt till det normala genom att flyga runt Jorden.
-Det vore bättre om de inte var döda. -Ja, då gör jag det.
Sätt dig här.
-Jag kommer om fem minuter. -Jaha…
Nej, inte så. Jag är snart tillbaka.
Erman!
-Hur står det till? -Erdek är sig likt.
Härligt.
Vi gör klokt i att skydda Erdek mot det onda ögat.
-Var kan jag köpa shorts? -Här finns det shorts överallt.
Erman!
Jag kommer precis från Erdek. Allt är bara bra.
Och du är redan sommarklädd, ser jag.
Nu är det nog med superhjältelivet. Att bara vara man ska väl räcka?
-Min älskling. -Älskling.
Det finns fin mark i Erdek. Vi borde köpa en tomt där.
Vi äger förstås hela den här planeten.
Ibland lyfter jag på den här…
SLUT
EN KALKONFILM
ETT RIKTIGT FIASKO
Hallå?
Hej. Är du vaken?
Har du läst tidningen? Erman är en flopp.
I delar av Anatolien stod biograferna helt tomma.
-Och i Erdek? -En katastrof. De hatade den.
Det var synd, så dyr som den var att göra.
Jag ska till kontoret. Vi hörs.
Men säg mig, var det här verkligen nödvändigt?
Nej, det var det inte. Men vem gör film för att det är nödvändigt?
Okej. Jag finns på kontoret.
Kära Bluebox, det är inte ditt fel.
Hur kunde det bli så här?
Blev det som du tänkte dig?
Du sliter häcken av dig i ditt anletes svett, år efter år.
Och vad får du för det?
Nåja, det är ödet.
Erşan Kuneri…
Jag har alltid drömt om att bli filmskådespelare, och det blev jag.
Jag har kastat mig handlöst så att ni ska få uppleva det.
Ni drömde om att fäktas, så jag har fäktats åt er.
NÄST BÄSTA VUXENFILM
Jag har förälskat mig och utkrävt hämnd åt er.
Jag har varit mördare och hjälte.
ÅRETS SEXIGASTE MAN
Jag har blivit skjuten, men aldrig dött - för er skull.
När ni har velat slå nån på käften, har jag gjort det åt er.
När ni har velat älska med en kvinna, har Erşan gjort det åt er.
Ja, jag har älskat med dem.
Det har bara gått 13 år sen månlandningen, men jag har redan varit i en annan galax,
så att ni skulle få se den.
Det inte mitt fel.
Vad har jag gjort för min egen skull, i mitt eget namn?
För mitt riktiga namn är Cemil Can Taraklı.
Erşan…
Erşan är inte här.
-Jag tänker ta mitt riktiga namn igen. -Varför det?
Jag tänkte vara med i en kinesisk film. För djupt, dra ut.
Tiden för skämt är förbi, Cemil.
Det var en trevlig tid, men nu skiljs vi som vänner.
-Du brukar vilja göra filmer med sex. -Vår revisor Sulhi ringde.
Är det nåt som blir knullat så är det våra bankkonton.
Jag har fått nog. Jag flyttar hem till mamma på Kınalıada.
-Var inte hon död? -Strunt samma, det var bara nåt jag sa.
Jag vill dra på mig badbyxorna och sola tills jag dör.
-Med Fedon? -Ja, med Fedon.
Varför ska du dra in Fedon i det där?
Jag har packat klart. Du kan ta det du vill ha här.
Mami…
Får jag en kram?
-Inte så att den nuddar mig. -Jag är så ensam.
Okej, men inte så att den nuddar mig.
Feride!
Erşan!
-Hur är det? -Jag hörde att du repeterar en pjäs.
Ja, vi har rast nu.
-Hur mår du? -Inget vidare. Vi bommar igen.
-Den senaste filmen som var så rolig. -Jag önskar att jag också kunde le åt den.
Ska vi gå en sväng?
Du borde vara mer avantgardistisk. Ännu mer, alltså.
Sikta mot skyarna.
Först ska jag flyga högt, sen ha fötterna på marken…
Är jag en skådespelare eller en duva?
Pjäsen vi håller på att repetera är översatt från engelska.
Den är in your face. Riktigt omskakande.
Hur stor är publiken?
-Tjugo personer. -Fint.
Jag kom hit för att tacka dig, Feride.
Du har verkligen hjälpt mig.
Våra filmer var inte så dåliga ändå. Du var fantastisk i Torre Murad.
Tycker du? Ja, de var bra, men folk förstår sig nog inte alltid på dig.
Tänk vad jag kunde göra med 20 personer i publiken…
Jag skulle viska dem i örat.
Men miljoner biobesökare jämnar en med marken, Feride.
Gör en sexfilm.
Jag vet!
Gör en sexfilm och utmana publiken! Det kanske är det de vill ha.
Kanske det, men jag vill inte ha sex med publiken mer.
Jag vill förälska mig i dem, även om det är obesvarat.
-Kom och se mig när jag spelar. -Mig spelar du inte bort!
-Vi ses. -Ja, vi ses.
Erşan!
-Hej, Berkun. Hur är det? -Tack, bra.
Jag skulle verkligen vilja ha en roll i en av dina filmer innan livet är slut.
-Varför pratar du om döden? Du är ju ung. -Ditt liv, menade jag.
Rackare där!
Du är bäst. Bäst.
-Hur är det, Eryetiş? -Tack, bra.
-Häll upp en whisky åt mig. -Vi har slut på whisky.
Det är inte slut förrän du säger det.
Som det börjar ska det också sluta.
Sätt på lite musik, Eryetiş.
Jag hittade de här bland mina manus hemma.
Behåll dem.
Och jag hittade den här…
"Trotjänaren."
Men den behöver inte du.
Jag skulle verkligen behöva en trotjänare nu.
Ska vi?
Jag har en filmidé.
-Får jag spela prinsessa? -Nej, en vanlig människa.
-Vadå "vanlig människa"? -Jag ska också vara det.
-Det händer inget i filmen. -Händer det inget?
Det är allt vi har råd med, en lågbudgetfilm.
Jag har ett lågbudgetliv, men det har ändå hänt en hel del.
Men det är klart, att göra film kanske är dyrare än att leva.
Inget är dyrbarare än livet, älskling.
Vad nu då?
Eryetiş!
Jag kommer.
De stängde av strömmen.
Jag bad dem vänta tills efter låten, men de sa nej.
-Hur mycket är räkningen på? Jag betalar. -Här.
Det var som… Här.
Vi vet ju hur låten går. Vi kan spela den i huvudet.