СЕРІАЛ NETFLIX
У ПОПЕРЕДНІЙ СЕРІЇ
-Ермене, лети на Землю й одружися там. -Гаразд, батьку.
МІЖНАРОДНИЙ КОСМІЧНИЙ КОМІТЕТ
-Ну і де ця циркова мавпа? -Ти завжди маєш бути таким козлом?
Годі тобі. Забудь про це.
У супергероя ніхто не вірить в цю епоху.
Але всі його люблять.
Я лише хочу серію інтерв'ю з мавпою, що публікуватимуться кілька тижнів.
От і все.
Він може літати, Ераю.
Не кажи дурниць.
Це ти літаєш у хмарах.
Я йду.
Ермене, скажи: «Служу людям». Не забудь.
-Гаразд. -Добре, йди.
Нумо.
Тестування: раз, два. По-перше, я хочу вас усіх привітати.
Я хочу жити з вами на Землі,
залишатися й служити людям, звісно.
Пане Ермене, світ бореться з такими проблемами, як нафтова криза,
дебати про відмову від енергії на викопному паливі,
і з нещодавніх — озоновий шар.
Голод в Африці — ще одна.
З урахуванням холодної війни,
які ваші пріоритети
і план дій щодо цих загроз?
Так.
Спершу, я хочу оселитися тут і створити власну сім'ю.
Гівнюк.
У світі є великі й хороші люди.
Ідея зустрітися з ними, познайомитися, дуже захоплює.
Тому…
-Про що він? -…гадаю, я оселюся тут.
Тихо!
Ось у чому справа?
Як справа, так і зліва.
Смішний хлопець, він мені подобається.
Якби він був моїм зятем, я б сидів на вершині світу.
-Послухай його. -Якби була моя черга, я б вийшла за нього.
Я б попросила його політати зі мною. Політати!
Зась, він божевільний. Не люблю блондинів, забирай його собі.
Чому ти так кажеш? Він милий.
Тихіше!
Я його не чую! Боже! Ви не останні жінки на Землі.
-Подругу на все життя… -Я б звела його з розуму.
-Але я не люблю блондинів. -…щоб мати дітей.
Скажімо так, я шукаю компаньйонку, щоб зістаритися разом.
Я теж, зятю! Якщо знайдеш таку, відправ її й мені!
Може, мені слід вийти за нього.
Що ж, якщо нам треба записатися у чергу,
зробімо це зараз!
Я б попросила всесвіт, якби захотіла.
Він був би на побігеньках у мене.
Не починай, поки він тут.
Підштовхнемо його до серії інтерв'ю.
-Вибачте. -Ермене.
Ермене.
-Дякую. -Дякую.
Вітаю, Мідна людино. Ерай Козлу.
Я власник «Гюндемсі». Пообідаємо?
Мені сподобалося, що ти сказав про озонову дірку.
Дякую, Лалє.
Ти вийдеш за мене?
Ого! Не поспішай!
Ми вже три роки разом.
Правда?
Безсоромний! Це не космос. Це цивілізація.
Схаменися, або я зламаю тобі кістки.
-Ераю! -Що?
Ей, не ляпай язиком, або я зроблю тобі нову дірку.
-Невже? То покажи мені. -Ераю!
-Давай. -Я пошматую тебе.
Я засуну тобі той палець у дупу.
-Будь ласка! Замовкни. -Як грубо!
-Ермене. -Усе гаразд. Пробач мені, Лалє.
Стеж за словами, або я тебе проб'ю.
-Козел! -Ого!
Я спалю тебе.
-Я тебе знищу! -Пече!
Тут же преса. Яка ганьба. Заспокойся.
-Вульгарний мерзотнику! -Заспокойся.
Лалє, я б спалив ущент світ заради тебе, а не тільки це місто.
-Що скажеш на мою пропозицію? -Вам це не личить.
Це він винен.
-Я тебе знищу! -Тихо!
-Ей! -Він супергерой, ти з глузду з'їхав?
Звідки така впевненість?
-Ермене! -Гаразд.
-Ермене, гребля Кебан. -Ми ж розмовляємо.
Розберемося. То що скажеш?
-Вам це не личить, Ермене. -Ганьба тобі!
Ермене.
-Він її хлопець? -Звідки мені знати?
ПРОБЛЕМА З ГРЕБЛЕЮ КЕБАН ВИРІШЕНА. НАДШВИДКІСНИЙ РЕМОНТ
Молодець. Ти відвернув велику катастрофу.
-Ферамузе, ця картопля для нас. -Сюди, будь ласка.
-Смачного. -Дякую.
«ШАНОВНА»: «ЕРМЕН УСІХ ВРАЗИВ»
«Ермен усіх вразив».
«Ермен рятує греблю».
«Гюндемсі».
«Ермен випив усю воду в греблі, нічого не залишивши».
Покидьки!
Ермене, як ти можеш стільки їсти й пити?
Я маю вживати тридцять тисяч калорій на день.
Синку, ти б будь-кого розорив.
Міністерство внутрішніх справ погодилося виділити тобі гроші.
У тебе є де зупинитися?
Я маю повернутися на свою планету і сказати батькові, що домовився з Лалє.
Ти саме цього хочеш?
Ермене, залиш це кисмету. Не гніви Бога.
Я кохаю її.
Крім того, я перевірив кілька місць і вже знайшов де зупинитись.
Де ж?
Навпроти Салачака в Ускюдарі є кам'яна будівля.
-Прямо посеред Босфору. -Це Дівоча вежа.
-Це погано? -Ні.
Насправді, це чудово.
-Ви житимете там цілий рік? -Так.
Тож ти хочеш забрати дівчину.
Забрати дівчину?
-Сподіваюся. -Будьмо!
Лалє!
З тобою світ стає кращим!
Моя Лалє!
Дивак!
Годі кричати, вилупку!
Замовкни!
Геть звідси!
Я кохаю її!
Лалє! Я кохаю тебе, Лалє!
Дочекайся мене! Я кохаю тебе!
Якщо ти залишиш нас разом в одній кімнаті,
я вас обох знищу вщент.
Як ти можеш бути таким вузьколобим,
коли ним цікавиться увесь світ?
Звідки мені знати, що Ермен мене полюбить?
Справді?
Ставити йому питання, фліртуючи — нормально?
-Ти огидний. Мене від тебе нудить. -Стій. Зажди.
Це через ревнощі. Вибач. Іди сюди, Лалє.
Зрозумій мене.
Проти мене богатир у плащі та колготках.
Що буде з моєю гордістю, якщо я постраждаю?
Я б хотів бути твоїм героєм.
Чого ти причепився до богатирів у плащі й колготках?
Не кажи дурниць. Гадаєш, це проблема?
Не знаю. Я тебе питаю.
Він богатир у колготках. Не знаю.
Твоя підсвідомість обманює тебе, Ераю. Обережно.
І ти ніколи не питав мене про мої почуття до Ермена.
Невже?
Тоді скажи.
Ти його кохаєш?
Так.
Я кохаю його, Ераю.
Брехня!
Ти брешеш.
Тату! Я повернувся, батьку. Як справи?
На Землі кажуть, що ти вже знайшов друзів.
Так, батьку. Я знайшов собі пару.
Я оселюся там. Лалє буде твоєю невісткою.
Боже милостивий!
Синку, ця дівчина тобі не підходить.
-Чому? -Вона журналістка.
Їй не потрібна сім'я та діти. Вона нам не підходить.
Але це було кохання з першого погляду.
Рада надіслала мені документ.
До біса раду!
Заради Бога, поговоримо віч-на-віч.
-Я вже роздратований! Батьку! -Що?
-Ух! -Га?
Ух.
Ух. Чорт.
Ходімо туди.
Ермене, синку. Ця Лалє тобі не підходить.
Ти не впораєшся з нею. Вона не шануватиме силу.
Вона сама собі хазяйка. У неї кар'єра. А ще рада каже…
-До біса ту раду! Що вони кажуть? -Вони декого знайшли на Землі.
Її.
Сонґюль Балтаджі.
Ти спаришся з нею.
Слухай, батьку,
клянуся, я проб'ю це каміння і зроблю дірку в магмі.
А ще Сонґюль попросила всесвіт про тебе.
Я б попросила всесвіт, якби захотіла. Він був би на побігеньках у мене.
Ні! Ні в якому разі!
Ми безсилі, коли просять всесвіт.
Рішення ради остаточне.
Забудь про Лалє.
Ти одружишся із Сонґюль.
Люди їхнього класу шануватимуть тебе.
Дослухайся, Ермене, сину.
Нам потрібна така людина.
Отже, я маю заплатити за цю примітивність?
Візьми ту дівчину, Ермене. Або…
Або що?
Або наша планета перетвориться на чорну діру.
Не заливай гусара! Це неможливо! Ти щойно це вигадав!
Ти одружишся з Сонґюль.
Добре!
Я одружуся з Сонґюль.
Але я більше не твій син Ермен.
Я просто порожній плащ, що літає в небі.
Чуєш?
Рада.
Ми можемо лише побажати їм щастя.
У нас же є сімейні цінності,
як і у мого зятя.
Зрештою, його знає увесь світ.
Це вас не стосується.
Ми звичайні люди.
Ми не дертимемо носа. Все буде як і було.
Кажуть, ви зірвали джекпот.
Годі вже! Це сталося, бо я так захотіла.
Він їстиме теплу їжу, що в цьому поганого?
Що ми з цього матимемо?
Могли б щось, але зараз про це не може бути й мови.
Це не моя справа, але якщо він супер, я теж супер як його дружина.
Неймовірно.
Мені не треба бути вдячною. Байдуже, що люди говорять.
То це не казковий шлюб?
Казковий, наче моя свекруха.
Припиніть зйомку. Вимкніть це. Скажи, хай припинять.
Гаразд. Ми достатньо сказали.
Ось і він!
Ну ж бо, не пропустіть.
Затю, не варто було.
Після вас.
Заходь. Йди вже. Ти надто близько.
-Після тебе. -Будь ласка.
-Прошу. -Будь ласка.
-Після тебе, будь ласка. -Гаразд.
Супер чоловік приземлився з весільним бараном на руках.
Так. Ми з командою на місці події,
висвітлюємо новини.
ДІМ НОВИН
Ідіот.
Чому ти так витріщаєшся?
І ти досі у колготках. Ти вже смердиш.
Не хочеш помитися? Ні.
Коли це вже скінчиться.
Я можу зруйнувати цей будинок одним ударом.
Чорта лисого! Це не дім твого батька.
Іди спати.
Ермене!
Якого біса? Іди подивись.
Так?
Ермене, любий, там банк грабують.
Ми збиралися спати.
-Він не може прийти, пане. -Вибачте, пані.
Знаєш, котра година? Приходь зранку.
Безсоромний. Іди всередину!
Сонґюль, можеш бути більш згідливою і приємною?
Я дуже сильний і можу не стриматися.
Завжди щось дарма.
Ганяєш за двома зайцями? Як гарно!
Хіба ти не просила мене у всесвіту? Будь згідлива та приємніша.
Дурна була. Краще б промовчала.
Можеш завтра поговорити з моїм братом. Іди вже. Нумо!
Не наступай на мій плащ.
Плащ, га? Велика справа!
Придурок.
Як справи? Ти якийсь засмучений.
Усе гаразд.
На, покури.
Мені треба пройти звідси аж до Шишхане,
звідти до Ункапані й, нарешті, до Харбіє.
Дальня дорога.
Слухай-но,
можеш висадити мене в Харбіє?
Не можу. Я зайнятий.
Я теж зайнятий. Але я кладу їжу на стіл, тож нічого.
Я можу пронизати тебе рукою і вирвати твоє серце.
Я ж не про це. Лише перелічую факти.
Виявляється, ти схильний до насильства.
Що відбувається?
Нічого. Він хизується.
Кинь це у смітник. Годі витріщатися, бери.
Сонґюль, я думав про це вчора.
Давай не перетворювати наше життя на в'язницю.
Іди вдягайся, політаємо разом.
Ні, я не хочу.
Слухай, потурай мені.
Я ж стараюся.
Давай.
Що це в біса таке?
У мене сукня задирається, Ермене!
Ермене!
-Ермене, дуже… -Усе гаразд, не хвилюйся.
Усе гаразд.
Я знепритомнію!
-Легше, розслабся. -Чорт тебе забирай!
Хай тобі грець, Ермене!
Ермене, благаю тебе!
-Змерзла? -Дуже.
Одягни це мені на спину.
Від тебе самі неприємності!
Ми на місці.
-Ми в Сарайбурну. -Мене зараз знудить.
-Опусти мене! -Ми вже на місці.
Ермен
Досить, припини, відпусти мене. Мені погано.
-Привіт. -Ермене. Супер чоловік.
-Привіт. -Зараз налетять на тебе.
Нехай.
Привіт. Будеш солодку вату?
-Вітаю, пані Сонґюль. -Вітаю. Гаразд.
Я ніколи не зрозумію цю цікавість. І я не хочу солодку вату.
Мої щоки змерзли.
-Принеси нам дві чашки чаю. -Вітаю.
-Скільки? -За рахунок закладу.
Звісно, я заплачу. Гадаєш, він витягне гроші зі своєї кишені?
Сонґюль, кохана.
Ермене, збїх, щоб не було висипки!
Годі озиратися.
-Хочеш ту солодку вату? -Ні.
В небі мені стало зле.
Я буду липкою від тієї вати.
-Ось ваш чай. -Дякую.
Насолоджуйся.
Від тебе самі неприємності.
Калорії.
У Стамбулі гарно, так?
Що в ньому гарного? Подивись, скільки там людей. Це жах.
Ти завжди така?
Ти мені слово, я тобі — два.
Гаразд, але чому ти обрала мене?
Просто хотіла похизуватися, але я заплатила вже за цю помилку!
Не проти, якщо я тебе обійму?
Нарешті, дочекалася!
Слава Богу! Яке полегшення.
Метеор!
Так, біжи, наздоганяй це лайно.
Чому ти заважаєш Божій волі? Нехай падає!
Всюди пхає носа!
Сонґюль!
Ермен
Ось!
Дякую.
Це я приготувала, не вона.
Я купив інгредієнти.
Вона це приготувала.
Нам сподобалося.
Хай буде більше.
І коли це буде?
-Хочеш щось сказати? -Брате, благаю тебе, будь ласка.
Я не хочу проблем. Ти обіцяв.
У чому справа? Нехай говорить, усе гаразд.
Ну, зятю, у нас є ця сила,
і ми літаємо навколо і все таке.
Може, тебе любить весь світ.
Хіба ця система не надає тобі приміщення?
Може, наш уряд. ЦРУ чи, можливо, ООН.
Мені це не потрібно.
Ну, зятю, увесь світ покладається на тебе.
У тебе є суперсили і все таке.
Принаймні твоя сім'я…
І я клянуся я нічого для себе не прошу.
Але у вас із Сонґюль має бути шато.
Хоч якась користь.
Ні, брате,
це не моя справа,
але коли рятуєш когось, уряд
чи ще хтось має за це заплатити?
Ось про що я.
І хто їм це скаже? Гадаєш, він? Га? Зможе?
Коли я прилетів сюди як супергерой, я хотів створити власну сім'ю.
Маячня. І що ти робиш?
Ти ганяєшся за всілякими негідниками.
І просто ловиш їх.
Минулого тижня випадок на греблі Кебан був у всіх газетах.
-Що ми з цього отримали? -Сестро.
Нещодавно в Єнікапи з рейок зійшов потяг,
а він повернув його назад на колію.
-Я просто проходив повз. -То що? Що мені з цього?
Так, зачекай. Хвилинку.
Навіть півень відкопав би зернятко для своєї курки.
Боже, чим ми заслужили на це?
Ну, чуваче, це не працює.
-Треба діяти. -Орхане, я дуже сильний.
Якби я тебе вдарив, ти б пройшов крізь ці стіни.
Так, але справа не в цьому. Дівчина говорить про зернятка.
Вона хоче, щоб ти поклав хліб на стіл. І все.
Ей! Чорт забирай! Від тебе самі неприємності!
Він зіпсував набір, який мама дала мені в придане.
Чим ми заслужили на це?
Рада мене підставила.
Вони сказали: «Вони шанують силу. Вони шануватимуть тебе».
До біса силу, від якої як з цапа молока.
-Навіщо її шанувати? -Орхане, я можу відірвати тобі руки.
Так, але справа не в цьому!
Геть звідси! Геть!
-Хочеш мене розлютити? -Ах!
Ганьба тобі! Усі думають, що ти хороший! А він б'є мою сестру!
-Я не просто хороший! Я супер чоловік. -Годі!
-Гаразд. -Я супер чоловік!
-Допоможіть! -Я супер чоловік!
Чорт тебе забирай!
Погляньте на цей безлад.
Тепер я маю пилососити.
Від тебе самі неприємності!
Ти знищив мене, батьку!
Ти знищила мене, рада!
З ким я повівся?
З ким?
Ти дав усім бажане. Чому ти зі мною так, всесвіте?
Ермене.
Вітаю.
-До комісара Айтача? Сюди. -Так.
Ермене, ти якийсь засмучений.
-Вага на моїх плечах нестерпна. -Проблеми на Землі нескінченні, Ермене.
Я хочу дещо обговорити. Будь ласка. Пропустимо по склянці.
-Ермене, тобі воду? -Авжеж.
Отже Ердек?
Так, Ермене.
Ердек.
Він відділився від материка і прямує до Стамбула.
Ого. А дачники?
Вони теж, але найбільше мене лякає
цунамі.
Тоді я маю поїхати
на узбережжя Картала і стримати Ердек.
Згідно з інформацією Бюро океанографії,
у нас півгодини.
І це теж.
-Зафере, зробиш мені філо роли? -Звісно.
Ну, Ермене,
як там твоя калорійність і їжа, яку готує твоя жінка?
Ми поспішили з цим шлюбом.
Не складається.
На твоєму місці я б стукнув кулаком по столу й пішов.
Мій кулак важить п'ять тонн.
Ермене, я двічі розлучався.
В обох випадках я взяв плащ й пішов.
Ти правий, не варто його продовжувати.
Будьмо!
Якщо я зараз піду, буду там за п'ять хвилин.
-Доїж, а тоді вже йди. -Добре.
Півострів Ердек, що відколовся від землі,
дуже швидко наближається до Стамбула.
Поки величезні хвилі створюють небезпеку,
дачники Ердека чекають на порятунок.
Супергероя Ермена досі немає.
-Вибачте. Пропустіть. -Усе гаразд.
Ермене? Наближається цунамі.
На що ви чекаєте, щоб вжити заходів?
А де Лалє?
-Де Лалє? -Божевільний.
-Де Лалє? -Ходімо.
-Не треба. -Добре.
-Я такий п'яний. -Тримайся.
-Лалє. -Тихо!
Лалє!
Ермене! Я тут.
Лалє, вони мене знищили.
Усі в Стамбулі з нетерпінням чекають на тебе.
Інакше весь Ердек буде тут.
Я люблю тебе, Лалє.
Лалє, йди сюди.
Кинь цей клятий пістолет!
Чекай. Усе гаразд.
Стріляй. Нумо.
Ераю, Ердек!
Ердек, Авша, Чинарджик. Мені байдуже.
Іди до мене, або ми помремо тут разом.
Та стріляй вже! Пристрели мене.
Ермене!
-Стріляй. -Ермене!
Слухай. Не роби цього, будь ласка. Нумо, йди, врятуй цю планету!
Зятю, йди вже.
Із Землею все добре. Це лише Ердек.
Наближається велика хвиля. Благаю тебе.
У нас лише один будинок, тож роби свою справу.
Лалє, йди сюди!
Лалє, йди сюди.
Стули пельку! Ходімо.
Агов. Не роби дурниць.
Ви вже звели його з розуму. Припини це казати.
Ермене, чого ти хочеш?
Хіба я не сказав, що спалю це місто вщент, коли прилетів сюди?
-Сказав. -Ага.
Досить з мене цього світу. Полетиш зі мною на Крутон?
Що? Твоя законна дружина тут.
-Ти себе чуєш? -Ого!
Вона подасть на тебе в суд і оббере тебе до нитки.
-Брате. -Один хрін ти отримаєш.
Я тут зареєстрований, вилупку?
Слухай, залізна людино,
оскільки ти тут не зареєстрований, ми можемо попрощатися.
Ні!
Стріляй!
Стріляй! Це все? Викуси.
Ви мене змусили.
Ви мене змусили. Га?
Але справа ж не в цьому.
Так, лети! Геть звідси! До біса вас обох.
Не треба було тобі вірити.
Прямуйте в укриття.
Хай вони підуть. Евакуюйте приміщення.
Ермене.
Не хвилюйся. Роби, що хочеш.
Що мені зробити? Спробувати всім догодити?
Бачиш? Міста палають.
Коли кохані говорили про спалені міста,
або вщент світ заради кохання у віршах і піснях,
ми були в захваті.
Несподівано реальність здається тягарем.
Але так, я полечу з тобою.
Я не хочу тут померти.
От, сучко!
Прямуйте в укриття.
Ти боїшся літати?
Ні.
Швидше! Воно того не варте.
Я теж літала. Щоб ти у штани наклала!
-Амінь! Так і буде! -Годі.
-Пані, ходімо. -Ти нас знищив!
Будь ти проклятий!
-В укриття! Тут хтось є? -Давай, брате.
Ось він.
Наш дім.
Вітаю, люба.
Дякую, Кадірамко.
Не розказуй мені про раду і не дратуй мене.
То всі померли?
Жодних новин. Звісно, уцілілих немає.
Воно того варте? Іншого виходу не було?
Я можу повернути Землю до нормального стану, обертаючись навколо неї.
Краще б вони не померли.
Гаразд. Я поверну Землю до нормального стану.
Сідай.
-Повернусь за п'ять хвилин. -Ох.
Не так. Скоро буду.
Ермен
-Як справи? -Це старий добрий Ердек.
Чудово.
Треба захистити Ердек від пристріту.
-Де я можу знайти шорти? -Тут всюди шорти.
Ермене!
Я щойно з Ердека. Усе гаразд.
Здається, у тебе вже літній настрій.
Більше ніякого пана Супер Мена.
Гадаю, достатньо бути просто чоловіком.
-Моя люба. -Любий.
В Ердеку є хороші землі.
Давай купимо там землю.
Хоча вся ця планета належить нам.
Іноді я беру це і піднімаю. Тобі сподобається.
СИН. КІНЕЦЬ
НЕПРИБУТКОВИЙ ФІЛЬМ
ТЮНАЙДІН: «ПРОВАЛ РОКУ»
Слухаю?
Привіт, ти прокинувся?
Бачив газету? Супер чоловік «Ермен» провалився.
В деяких районах Анатолії ніхто не прийшов.
-Ердек? -Катастрофа. Це викликало значну реакцію.
Шкода. Ми витратили на це купу грошей.
Я їду в офіс. До зустрічі.
Скажи мені, старий друже. Це було так необхідно?
Звісно, ні.
-Хто робить фільм за необхідності? -Добре, я буду в офісі. Бувай.
Стара добра «Блакитна коробка».
Це не твоя провина.
Як це сталося?
Тобі сподобалося те, що ти зробив?
Працював як проклятий, у крові, поту і сльозах,
роками.
А що зараз маєш?
Ну, це кісмет.
Ершан Кунері.
Я завжди хотів бути актором.
І я ним став.
АРІФ ІШИК. КУЗУ КУЗУ
Я стрибнув з валу, щоб ви відчули, що зробили це.
Ви хотіли розмахувати мечами, і я зробив це для вас.
Я закохувався замість вас. Я помстився в кіно.
Я був убивцею, героєм.
В мене багато стріляли, але я не помер, тож і ви не помрете.
Коли ви хотіли побити тих хлопців, я їх бив.
Ви хотіли кохатися з тими жінками,
я сказав: «Що ж, кохайся з ними, Ершане».
Я кохався з ними. Я теж це робив.
Минуло лише 13 років після висадки на Місяць,
але я був у іншій галактиці.
Щоб ви могли побачити.
Це не моя провина.
І що я зробив для себе? Що я зробив від свого імені?
А моє справжнє ім'я —
Джеміль Джан Тараклі.
Пане Ершане.
Пан Ершан пішов.
-Може я зміню своє ім'я на справжнє. -Чому? Звідки ти це взяв?
Я зніму кіно з китайцями.
«Занадто глибоко, висунь».
Джемілю, годі жартувати.
Це була чудова подорож, яка скінчилась. На цьому й полишимо.
-Чому? Ти завжди хотів сексу в кіно. -Дзвонив Сулхі з бухгалтерії.
Найкраща секс відбувається на наших банківських рахунках.
Годі вже, я переїду до матері в Киналиаду.
-Я думав, твоя мама померла. -То й що? Просто так вийшло.
Я хочу вдягнути плавки і засмагнути на пірсі перед смертю!
-З Федоном? -Так, з Федоном.
Федон — жвавий хлопець, навіщо ти його втягуєш в це?
Я закінчив пакування. Можеш брати, що захочеш.
Мамі.
Обіймемося.
-Не торкайся мене ним. -Мені так самотньо, Мамі.
Добре, але не торкайся мене ним.
Феріде.
Ого! Ершане?
-Як ти? -Мені сказали, що ти на репетиції.
Усе чудово.
-Як справи? -Погано. Думаю, ми закриваємося.
-Ершане, ваш останній фільм розчарував. -Хотів би і я посміхнутися.
Прогуляємося?
Тобі треба більше авангарду.
Навіть ще більше.
Ціль високо. Не знаю. Вище неба.
Феріде, спершу ви кажете мені літати, а потім тримати ноги на землі.
Не знаю, актор я чи голуб.
Ні, послухай, ми репетируємо для вистави. Це переклад з англійської п'єси.
«Зухвалий».
Це дуже круто, навіть радикально.
Скільки людей дивиться?
-Двадцять. -Як мило.
Феріде, я прийшов подякувати тобі.
Ти мені дуже допомогла.
Наші фільми були не такі вже й погані. Ти була чудова у «Сухому Мураді».
Справді? Так, ми добре зіграли,
але люди не завжди тебе розуміють.
Що б я міг зробити, якби мав 20 глядачів.
Я б шепотів їм у вуха.
Нас критикують мільйони людей, Феріде.
Зніми еротичний фільм.
У мене ідея!
Зніми еротичний фільм і кинь виклик глядачам.
Я серйозно, може, вони цього й хочуть.
Можливо. Але я більше не хочу займатися сексом з публікою.
Я хочу закохатися в них. Хоча це одностороннє кохання.
-Не забудь прийти на виставу. -Мене не проведеш.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Ершане.
Беркуне, як справи?
Дякую.
Ершане, я б хотів зіграти в одному з твоїх фільмів, перш ніж життя скінчиться.
Чому твоє життя скінчиться? Ти ще молодий.
Ні, я мав на увазі твоє життя.
Ох, негіднику!
Ти найкращий. Найкращий.
-Як ти, Ерієтіше? -Дякую, сестро.
-Налий мені склянку віскі. -Віски закінчилося. Усе.
Ох.
АНКАРА. ТУРЕЦЬКЕ ВІСКІ
Це ще не кінець.
Як щось починається, так і закінчується.
Ерієтіше, увімкни музику.
Я знайшов це вдома поміж сценаріїв.
Залиш собі.
І в мене є щось таке. Знаєш…
Помічниця.
Тобі це не знадобиться.
Зараз мені потрібна лише помічниця.
Хочеш?
Я придумав новий фільм.
-Цього разу я принцеса? -Ні. Звичайна людина.
-Що ти маєш на увазі? -Я теж звичайний.
-У фільмі нічого не відбувається. -Як таке можливо?
Це єдиний фільм, який ми можемо зняти. Недорогий.
Моє життя недороге, але класне. Багато чого сталося.
Але, звісно, якщо ти кажеш, що фільми дорожчі за життя…
Немає нічого дорожчого за життя, люба.
Якого біса?
Ерієтіше!
Я йду.
Вимкнули живлення.
Я попросив їх почекати, доки пісня дограє, але ж ні.
Чудово.
-Скільки тут? Я заплачу. -Ось.
Ого, трясця…
Ого, тримай.
Ми все одно знаємо пісню. Можемо заспівати її в голові.
Переклад субтитрів: Антон Мазур