‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫אקשן!‬
‫- משטרה -‬
‫אף אחד לא יכול לברוח מהחוק!‬
‫לא תוכלו לברוח מהזרוע הארוכה של החוק.‬
‫אמרנו לעצור! עצרו!‬
‫קאט, לעזאזל! קאט!‬
‫מטומטם! את עושה עבודה מחורבנת.‬
‫כבר נמאס לי מזה.‬ ‫ניקח הפסקה. לכו לעשות חזרות.‬
‫מה קורה, פירו?‬ ‫-וואו, ארשאן.‬
‫ברוך הבא.‬ ‫-איך הולך?‬
‫הכול טוב. עובדים על סצנות אקשן.‬
‫גם טומטום כאן.‬
‫כן, אחי, גם אלטין כאן.‬
‫זה "הסגנים חוזרים"‬
‫של טונץ' פילם.‬
‫"הסגנים…" זה…‬
‫הם לא הסגנים מוראט ונג'מי מהסרטים שלי?‬
‫הם בטח תכננו משהו.‬ ‫אבל אני לא יודע יותר מדי.‬
‫זה בסדר. אין בעיה.‬
‫סיאל כאן. כדאי שאגיד שלום.‬
‫כן. כרצונך.‬
‫מה קורה, נאיל?‬ ‫-היי, ברוך הבא.‬
‫אנחנו מוכנים? מה קורה?‬
‫יום טוב לכם.‬
‫שלום, ארקוט, יקירי.‬
‫"הסגנים חוזרים", אה?‬
‫כן. הם חוזרים. רואה? אני מצלם כאן סרט.‬
‫בסדר, כולם מוכנים?‬
‫אז קדימה. שימו לב.‬
‫קלאפר, תתכונן. מתחילים!‬
‫אף אחד לא יכול לחמוק מהחוק!‬
‫קאט!‬
‫כולכם מטומטמים. כולכם!‬
‫אתם לא ראויים לי! קאט!‬
‫קחו חמש דקות, חבר'ה.‬
‫אני פורש, חבר'ה.‬ ‫לא אעשה סרטים בזמן הקרוב.‬
‫כן, תנוח קצת.‬ ‫-לא, אתה צריך לעשות את זה. למה לא?‬
‫זה היה "הסגנים…" מה זה היה?‬
‫הסגנים הם לא מהסרטים שלנו?‬
‫זה נפוץ בהוליווד. איך הם קוראים לזה?‬
‫זה נקרא ספין-אוף. אותן דמויות, סרט שונה.‬
‫בסדר, אבל יכולתם לשאול אותי.‬
‫אף אחד לא שאל אותי על זה.‬
‫להגיד שהוליווד עושה את זה מצדיק את זה.‬
‫נכון.‬ ‫-כן?‬
‫אנחנו מצייתים לחוקים של הוליווד עכשיו?‬
‫אתה לא מזייטנבורנו?‬
‫לא, אבל, אתה יודע…‬
‫אתה?‬ ‫-אני ממודה, אחי.‬
‫"הסגנים חוזרים", אה?‬ ‫-הסגנים חוזרים.‬
‫אז תן להם לחזור. כל הכבוד.‬
‫מה קורה, סיאל?‬ ‫-בסדר, ארשאן. מה איתך?‬
‫בסדר. שמעתי שהתארסת.‬
‫שיזדיין הממזר הזה.‬
‫הוא ממש עלה לי על העצבים.‬
‫באתי להיפרד מכם.‬
‫להיפרד?‬
‫היי! תפסיקו להתבטל שם!‬
‫אידיוטים. תחזרו לעבודה, קדימה!‬
‫הוא צועק הרבה על הסט. הוא מקלל הרבה.‬
‫למניאק הזה אין כישרון.‬ ‫הוא מוציא את זה על אחרים.‬
‫אל תעצבנו אותי. תחזרו לעבודה, קדימה!‬
‫ארשאן.‬ ‫-אל תעשה את זה.‬
‫ארשאן, תפסיק.‬ ‫-תירגע.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-לא.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-אל תתעצבן.‬
‫זה בסדר.‬ ‫-ארשאן.‬
‫היי, אתה צועק יותר מדי על הסט‬ ‫ומקלל בהגזמה. זה לא מתאים לך.‬
‫באמת?‬ ‫-בכל עבודה יש כללי התנהגות מקובלים.‬
‫ארשאן, בוא הנה, בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בסדר.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫איש הפורנו שמזיין אנשים על הסט‬ ‫מרצה לי על כללי עבודה מקובלים.‬
‫תירגע, ארשאן.‬
‫תקשיב, אחי.‬
‫בסט הצילומים אנחנו עובדים כמו אחים ואחיות.‬
‫אף אחד לא אומר שום דבר‬
‫שעלול לפגוע במישהו, בסדר?‬
‫כולם נזהרים. אף אחד לא מרים את הקול.‬
‫אם תקלל את החברים שלי שוב בזמן הצילומים,‬
‫אני אדחוף את המגפון הזה בתחת שלך.‬
‫אין לי מגפון.‬
‫אני מדבר על זה. רואה את זה? זה.‬
‫אתה תקרא למכליות ששטות בבוספורוס כשתפליץ.‬
‫בסדר, הוא הבין, ארשאן.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫הבנת אותי?‬ ‫-הבנתי, בסדר.‬
‫סליחה.‬ ‫-כן.‬
‫אם תצליחי לעשות ממנו בחור הגון,‬ ‫קופים יעופו לי מהתחת.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫בדיוק.‬ ‫-זה חייב להיות ככה.‬
‫כדי להעביר נקודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫בבקשה.‬ ‫-מניאק.‬
‫בסדר.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬ ‫-בהצלחה.‬
‫להתראות.‬
‫בסדר.‬
‫בוא לא נהיה… אתם יודעים? קדימה.‬
‫- "גנבי התכשיטים"‬ ‫"חרטה" -‬
‫- "ליילה ומצ'נון"‬ ‫"יש קרנבל" -‬
‫- "עולם צבעוני" -‬
‫וואו, ארשאן.‬
‫ברוך הבא.‬
‫אנחנו אוספים ממחטות מהרצפה.‬ ‫-אנשים בוכים מכל הלב.‬
‫ובינתיים, אתם צוחקים, כמובן.‬
‫כמובן שנצחק, נכון?‬
‫מה אתה עושה? איך הולך?‬
‫שמעתי שאתה עושה סרט קראטה. זה נכון?‬
‫טוב, לא, חטפנו מכה כלכלית רצינית העונה.‬
‫באתי בשביל משהו אחר.‬
‫זוכרים את הכסף שנתתם לי?‬
‫טוב, עכשיו,‬
‫ה"תירה להם בפה…"‬
‫הדברים לא הלכו כמתוכנן.‬
‫תהיתי אם אפשר להתחיל מחדש‬
‫את פרויקט "תירה להם בפה".‬
‫"ארשאן קונרי יורה להם בפה."‬
‫ירה.‬
‫"אם תהיה ההזדמנות."‬
‫אולי נוסיף גם את זה.‬ ‫"לירות בהם, אם תהיה הזדמנות".‬
‫ארשאן, אתה כוכב גדול.‬
‫זה לא מגיע לי.‬ ‫-תקשיב.‬
‫היה לנו פרויקט, מה זה היה?‬
‫"כלום לא מספיק."‬ ‫-כן.‬
‫סיפור בשם "כלום לא מספיק".‬ ‫-יש לו עלילה?‬
‫בטח.‬
‫תשמע.‬
‫בוא נעשה את זה ביחד. התסריט נהדר.‬
‫בתסריט יש מפעל, סכסוך מעמדי,‬
‫מועדון, תהילה והמון נקמה.‬
‫חוץ מזה, תוכל לכתוב כל מה שתרצה להוסיף.‬
‫"כלום לא…" נשמע ערבסקי.‬
‫אולי תקראו לזה "כלום לא מספיק לי".‬
‫בחיי, הבחור הזה גאון!‬
‫זה פשוט קפץ לי לראש.‬
‫או שאולי תקראו לזה‬
‫"כלום מזה אינו מספיק לי."‬
‫זה גורם לזה להישמע יותר מורכב.‬ ‫-כן.‬
‫תשמע.‬
‫אנחנו צריכים שלושה או ארבעה שירים.‬
‫אנחנו נחשוב על זה, בסדר?‬
‫בוא נעשה את הסרט הזה ביחד.‬
‫ואז תוכל לעשות מה שאתה רוצה.‬
‫אני ממש מופתע. אני לא אומר שלא אעשה את זה.‬
‫אני מופתע כי כשבאתי אליכם,‬
‫חשבתי שתלעגו לי, תצחקו עליי.‬
‫איך אתה אומר דבר כזה, ארשו, ילדי?‬
‫האמת שזה קצת מה שקרה, אבל…‬
‫טוב, בכל אופן, חבר'ה.‬
‫זה נהדר. "כלום לא מספיק לי."‬ ‫ערבסק. נוכל לעשות את זה.‬
‫הקסם של הסרטים, בשבילנו,‬
‫כלומר, למקצוענים כמונו,‬
‫או האווירה הקסומה הזו, הסרט…‬
‫כמה אקבל מזה?‬
‫לא כולל חוזה, עשרה אחוז.‬ ‫-עשרה אחוז? עשינו עסק.‬
‫אני אצלם לכם כזה סרט ערבסקי,‬
‫לא רק שתאספו ממחטות מהרצפה, אלא גם לבבות.‬
‫אתם רוצים סקס בסרט?‬
‫כלומר, אפילו מטאפורית זה בסדר.‬
‫מבחינתי,‬
‫חיי הדמות הראשית יכולים להיות מחורבנים.‬
‫לאורך הסרט.‬ ‫-הוא חווה הרבה מצוקות.‬
‫תן לממזר למות שלוש פעמים.‬ ‫תן לו להיות חצי חי וחצי מת.‬
‫בסדר מבחינתי.‬
‫תן לו למות בלידתו.‬
‫בלידה? לא, אז זה יהיה סרט קצר.‬
‫נוכל לעשות את זה, היטב.‬
‫בשביל הקולנוע!‬
‫-בשביל הקולנוע!‬
‫חבר'ה, אנחנו במצב קשה מאוד.‬
‫אני בטוח שארשאן יספר לכם כשהוא יגיע,‬
‫אבל המצב כל כך גרוע, אתם לא תאמינו.‬
‫"אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫אם המוות קרב‬ ‫שלחי אותו אליי‬
‫אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫אם המוות קרב‬ ‫שלחי אותו אליי"‬
‫איפה היית? דאגנו לך.‬
‫ארשאן, אתה בסדר, יקירי?‬ ‫אתה נראה נסער.‬
‫וואו! אלב? נסער?‬
‫מה? למען השם.‬
‫ראיתי את זה בתשבץ.‬ ‫לא כל המילים הגבוהות שייכות לך.‬
‫מה תרצי שאגיד? אתה נראה מוטרד. אתה מוטרד?‬
‫להפך, אני ממש בסדר. ארייטיש!‬
‫קח את הענבים האלה ותגיש אותם לכולם.‬
‫אני ממש בסדר.‬
‫"הסגנים חוזרים", אה?‬
‫עזוב את זה, אחי.‬
‫הסט התפוצץ.‬
‫מה? הם עצרו את הצילומים?‬
‫תני לחבר שלנו לספר לנו.‬
‫הסט ממש התפוצץ.‬
‫כלומר, עלה באש. הבמאי בבית החולים.‬
‫זו הייתה תאונה מצערת.‬ ‫הדברים האלה יכולים לקרות על סט צילומים.‬
‫צר לי לשמוע. והבחור?‬
‫תן לממזר להירקב.‬
‫חבר'ה, אפרופו ממזרים,‬ ‫אני רוצה להגיד כמה מילים, אם יורשה לי.‬
‫ארשאן ואני דיברנו על הכול והחלטנו להתפטר.‬
‫ולפי מה שאני זוכר, על הסרטים שלנו,‬ ‫אנחנו חייבים כסף לסיאל.‬
‫לא לפרידה ולאלב.‬
‫אבל אם אנחנו חייבים למישהו מכם,‬ ‫תגידו לנו עכשיו.‬
‫קחי קצת ענבים.‬
‫תודה.‬ ‫-תיהני.‬
‫"כלום לא מספיק."‬
‫גם לנו לא, אחי.‬ ‫-גם לי לא.‬
‫לא נראה לי שלאף אחד מאיתנו.‬ ‫-"כלום לא מספיק לי."‬
‫ארשאן, אתה מנסה להרוג אותנו מסקרנות?‬
‫אתה רוצה לגרום לכולנו לבכות?‬
‫הפרויקט החדש שלנו. "כלום לא מספיק לי".‬
‫כתוב "כלום לא מספיק".‬ ‫-אני הוספתי את ה"לי".‬
‫זה משחק מילים כמו רוסטר קוקברן?‬
‫נחמד.‬
‫לא, זה הפרויקט החדש שלנו.‬
‫הוא מלא בנושאים ערבסקיים.‬
‫הוא מדהים.‬
‫כתבתי תסריט מדהים.‬ ‫חקרתי מה גורם לאנשים לבכות.‬
‫והוסיפו דברים כמו‬
‫צער, יגון, מזל, עושר,‬
‫התרסה, התנגדות‬ ‫ועוד מילים נרדפות שיוצרות מתח.‬
‫יש תפקידים לכולכם. מה אתם אומרים?‬
‫אתה תגרום לנו לבכות? זה סרט עצוב?‬
‫עצוב מאוד, אבל אנחנו נצחק הרבה.‬
‫וכסף?‬
‫נג'ו ומוזו.‬
‫עשרה אחוז פלוס חוזה. שנפתח את המשרד מחר?‬
‫טוב, כדאי שאיידע גם את פדון.‬
‫כן!‬
‫בואו נרים כוסית לכבוד זה. קדימה.‬
‫אני רוצה לראות אתכם מחייכים.‬
‫אנחנו נחייה חיי פאר.‬
‫אז לחיי פאר.‬ ‫-קדימה.‬
‫תמיד לחיי פאר.‬
‫קדימה.‬
‫כדאי שנצחק קצת. אנחנו נבכה הרבה.‬
‫- קונרי פילם‬ ‫מונטאז' תעשיות בע"מ -‬
‫- "כלום לא מספיק לי" -‬
‫"כל דבר שיזכיר לי‬ ‫שרפתי את הכול‬
‫התמונות שלך על הקיר‬ ‫הסרתי את כולן…"‬
‫-דיבוב:‬ ‫סטודיו דימיטרי ואפורידיס -‬
‫"…כאילו זה היה לפתע‬ ‫כאילו זה מעולם לא היה נכון‬
‫הסרתי אותך כמו חפרפרת‬
‫מחקתי את שמך‬ ‫אין לי שום זיכרון של גופך‬
‫אחרייך, התחלתי עם כולן‬
‫מחקתי את שמך‬ ‫אין לי שום זיכרון של גופך‬
‫אחרייך, התפזרתי בכל מקום‬
‫נותר רק זכר קטן ממך‬ ‫עכשיו כאביי מעטים‬
‫קיללתי את גורלי, לא אותך‬
‫אמרת 'אל תבוא באביב'‬ ‫אולי לא אגיע גם בקיץ‬
‫ארזת אותי כמו את מלתחת החורף שלך‬
‫מחקתי את שמך‬ ‫אין לי שום זיכרון של גופך‬
‫אחרייך, התחלתי עם כולן‬
‫מחקתי את שמך‬ ‫אין לי שום זיכרון של גופך‬
‫אחרייך, התפזרתי בכל מקום‬
‫כל מה שהזכיר לי‬ ‫שרפתי הכול‬
‫קיללתי את גורלי, לא אותך‬
‫כאילו זה היה לפתע‬ ‫כאילו זה מעולם לא היה נכון‬
‫ארזת אותי כמו את מלתחת החורף שלך"‬
‫השירים שלך, המילים שלך, כל כך קרובים ללבי,‬
‫אני מפחדת שמשהו יקרה לנו וניפרד.‬
‫זיינפ, אנחנו יחד כבר 22 שנה.‬ ‫בילינו את ילדותנו יחד.‬
‫אבא שלי עבד במפעל הזה,‬ ‫ואבא שלך היה הבעלים.‬
‫וזה עדיין ככה.‬
‫החזקנו מעמד כל כך הרבה זמן.‬ ‫אני חושב שרק המוות יפריד בינינו.‬
‫אהובי המתוק.‬ ‫-אהובתי.‬
‫אתה יודע מה מסקרן אותי?‬ ‫-מה?‬
‫נכון המוזיקה הרועשת שמתנגנת ברקע כשאתה שר?‬
‫מאיפה היא מגיעה?‬
‫אה, את מתכוונת לזה.‬
‫"הסרתי אותך כמו חפרפרת"‬
‫השירה שלך כל כך כנה, כל כך יפה‬
‫והקול שלך כל כך מרגש, ארג'אן.‬
‫זיינפ, מה קרה?‬ ‫-זה שום דבר.‬
‫יורד לך דם מהאף.‬ ‫-זה שום דבר.‬
‫אני רצינית, אל תהיה טיפשון.‬
‫מה זה?‬ ‫-צילומי רנטגן חזה.‬
‫אני בסדר. רק עשיתי אותם במקרה.‬
‫למה?‬
‫זיינפ, לעולם לא ניפרד, מותק. אל תדאגי.‬
‫אפילו המוות לא יפריד בינינו.‬
‫מה אם לא נמות, אבל נהיה אומללים?‬
‫גם אז לא ניפרד?‬
‫אוי, טיפשונת.‬
‫ארג'אן, זיינפ.‬
‫ג'ושקון. גולג'אן!‬
‫ארג'אן, כששרת, ג'ושקון לא הפסיק להשתעל.‬
‫זה מוזר. מה קרה, בן של הבוס?‬
‫ילד גדול שכמוך, במה אתה חולה?‬
‫ג'ושקון? זה באמת דם.‬
‫מה פתאום. זה לא ייתכן.‬
‫חתיכת פרחח!‬
‫אוף.‬
‫זו המגפה הלבנה.‬
‫אין תקווה, דוקטור?‬
‫מי אתה?‬
‫אני אבא שלה. אביה חסר המזל.‬
‫אני מוכן להקריב את הוני‬ ‫כדי שבתי תוכל לחיות.‬
‫דוקטור עלי.‬
‫הלחץ הדם שלי מגיע לפעמים ל-95 או ל-100.‬
‫לקחתי מדללי דם לזמן מה.‬
‫אבל כשאני מתאמן ושומר על תזונה בריאה,‬
‫הכול בסדר.‬
‫120/80.‬
‫לך, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫בואי נלך, זיינפ.‬
‫תפסיקי לבכות, גולג'אן. מספיק.‬
‫הם אנשים טובים מאוד, אמא.‬
‫אבא שלו קיבל אותי ככלה שלו‬ ‫אפילו שאני העובדת שלו.‬
‫כלומר, ג'ושקון ואני היינו מתחתנים.‬
‫אבל אתם יודעים מה הרופא אמר?‬
‫אין יותר מה לעשות,‬
‫מלבד לשמור על שקט.‬
‫דממה?‬
‫כן, דממה.‬
‫אפילו שארג'אן הוא בנו של עובד פשוט,‬ ‫אני אוהב אותו כמו בן.‬
‫כדאי שנוריש לו את הסדנה הקטנה הזו.‬
‫נחלק את השטחים הפתוחים‬ ‫ומקומות הלינה בן העובדים.‬
‫מה קרה, אחי?‬
‫עמדתי להתחתן עם גולג'אן.‬
‫אבל אני חושש שאהיה נטל‬ ‫בזמן בקצר שנשאר לי.‬
‫למה דברים רעים קורים לנו?‬
‫למה?‬
‫"תשוקה היא כמו מפלים…"‬
‫מה זה? מה הרעש הזה?‬
‫"החיים הם תמיד תירוץ‬
‫כל הזמן אמרתי שכלום לא מספיק לי‬
‫הם כל הזמן אמרו שכן…"‬
‫ארג'אן!‬
‫"…זו מילתי האחרונה אלייך‬
‫מי ייתן וכוס האהבה שלך תמיד תהיה מלאה‬
‫בדיוק כשחשבתי שהגורל חייך אליי‬
‫זה נגמר, כך אמרו לי"‬
‫אבא? אבא!‬
‫זיינפ!‬ ‫-אבא.‬
‫אבא. אבא, לא!‬
‫בבקשה, אבא!‬
‫אבא, אתה בסדר?‬
‫זיינפ.‬
‫ארג'אן.‬ ‫-מה קרה?‬
‫אבא שלי התמוטט, ארג'אן.‬
‫כאב! קדימה, הבא אותו.‬
‫הבא אותו! החיים לא יוכלו לעצור אותי!‬
‫אני אתנגד! אני אסבול כל כאב!‬
‫קדימה, הכה בי!‬
‫הכה בי עוד. אני אסבול את זה.‬ ‫לא תצליח לעצור אותי!‬
‫ארג'אן, אבא שלי?‬
‫כן, אבא שלך.‬
‫הבוס שלי.‬
‫מי אני בהשוואה אליו?‬
‫רק עובד פשוט!‬
‫ארג'אן, לא התכוונתי לזה ככה, יקירי.‬
‫לא, אני עובד חסר חשיבות.‬
‫אבל הוא בוס גדול!‬
‫נכון?‬ ‫-לא.‬
‫מה פגע באבא שלי, דוקטור? תגיד לי.‬
‫טחורים.‬
‫זה לא צילום חזה?‬
‫למרבה הצער, זה התפשט לריאות.‬
‫אפשר לקבל את התשלום?‬
‫שקרים! הכול שקרים!‬
‫אני לא מאמין ברפואה! שקרים!‬
‫בואו נלך מכאן!‬
‫כמה אנחנו חייבים לך?‬
‫אתה מצפה שאשים תג מחיר על חייו של אביך?‬
‫כמה אתה חושב שחיים של אדם שווים?‬
‫דוקטור, מה קרה לך?‬
‫לצערי, זאת המגפה הלבנה.‬
‫"אם אנצור את לשוני‬ ‫אם הזמן יעצור‬
‫אם העולם יישרף‬
‫אתה תנצח…"‬
‫- גורסל ארסס -‬
‫"האתגר שלי".‬
‫"תן לסיכויי להישרף."‬
‫"תירה בי למוות".‬
‫"הרוסים".‬
‫"אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫אם המוות קרב‬ ‫שלחי אותו אליי"‬
‫ארג'אן, בני.‬
‫אל תיגע בסאז הזה.‬
‫אלה התקליטים של אבא שלי, אמא?‬
‫אלוהים יעניש אותו.‬
‫כן, הם שלו.‬
‫למה לא אמרת לי שיש לו את התקליטים האלה?‬
‫אבא שלך כמעט חירב את כולנו כשהיה צעיר.‬
‫לא אמרתי מילה עליהם לאיש.‬
‫אבל אני רואה‬
‫שאתה תעבור את אותו הדבר.‬
‫הסאז הזה מביא רק צרות,‬
‫צער ויגון, ארג'אן.‬
‫וכשאתה מנגן,‬
‫ניפול אחד אחרי השני.‬
‫תסתכלי על שמות השירים האלה.‬ ‫"הרוסים." "האתגר שלי."‬
‫לא. אל תנגן אותם.‬
‫אני כן אנגן אותם.‬ ‫-לא.‬
‫כן.‬ ‫-לא. אתה תהרוג את כולנו.‬
‫אני אנגן אותם.‬ ‫-אמא?‬
‫מה קרה?‬
‫את צריכה ללכת להגיד לכולם. הם צריכים לדעת.‬
‫אני אנגן אותם.‬ ‫-אחי?‬
‫קומי, אמא!‬ ‫-אנחנו הולכות.‬
‫אנחנו בצרות!‬
‫קדימה, בואי!‬
‫"אם אנצור לשוני…"‬
‫מה קורה?‬
‫זה הולך להיות מכוער, גולג'אן.‬
‫אמא!‬ ‫-אני נועלת את הדלת.‬
‫מה קורה?‬ ‫-שאלוהים יעזור לנו.‬
‫גולג'אן!‬ ‫-בואי.‬
‫מה קורה?‬
‫אמא!‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫גולג'אן!‬
‫אני אנגן!‬
‫אה! בואי, זיינפ.‬
‫אורהן ורבלי. מומחה לפסיכיאטריה.‬ ‫יש לו משהו לספר לנו, יקירתי.‬
‫שלום, גברת זיינפ.‬
‫מצבו של ארג'אן די מורכב.‬
‫אבל יש הסבר פשוט להשפעה של זה עליכם.‬
‫כמה זמן ארג'אן שר?‬
‫ארבע או חמש שנים.‬
‫ומתי הסאז של אבא שלו‬
‫נכנס לתמונה?‬
‫לפני 15 יום.‬ ‫-הוא רק מצא אותו.‬
‫החבאתי אותו בתיבה במשך שנים.‬
‫אלה התקליטים?‬ ‫-כן.‬
‫"הרוסים".‬
‫"האתגר שלי".‬
‫"תירה בי למוות".‬
‫"תן לסיכויי להישרף."‬
‫די ברור. הוא חי?‬
‫לא.‬ ‫-נורמלי לחלוטין.‬
‫גורסל ארסס.‬
‫נראה לי שאני זוכר אותו.‬
‫מה העניין, דוקטור? ספר לנו.‬
‫הוא כל עולמנו.‬
‫עכשיו, תקשיבי,‬
‫אם נניח את הצד הפרא-פסיכולוגי בצד,‬
‫זה מצב שאני יכול להגדיר‬ ‫כנזק פסיכולוגי המוני.‬
‫העובדה שאתם אוהבים את ארג'אן‬ ‫מעצימה את הנזק.‬
‫השירים שלו גורמים לכם לחלות.‬
‫קודם מבחינה נפשית, ואז פיזית.‬
‫אבל זה מגוחך.‬
‫גברת צעירה,‬
‫אני מניח שאת לא מודעת לניסוי‬
‫שבו צעקו "את מוזרה" לטיפת מים,‬
‫והמבנה הגבישי שלה השתנה.‬
‫אלוהים.‬
‫הוא ירש מאביו‬
‫כישוף מסתורי,‬
‫או התניה, אם תרצו,‬
‫אשר מתעורר במוזיקת ערבסק.‬
‫והמוזיקה שלו מובילה‬
‫להידרדרות תאית‬
‫אצל מי שנחשף אליה.‬
‫כפי שהוא חוזר ואומר,‬ ‫"כלום לא מספיק לי",‬
‫כלום לא מספיק לכבוד העצמי‬ ‫והוא ממשיך לדרוש עוד.‬
‫יש מקרים שאני אפילו אגדיר‬ ‫כהתמכרות לטראומה.‬
‫מקרים?‬
‫אפשר לחשוב על ארג'אן כקורבן/צייד‬
‫שהופך לאדם זאב בלי דאגה לאחרים‬ ‫כשהוא מרים את הסאז.‬
‫סלאש?‬ ‫-סלאשר.‬
‫אחי הוא לא איש זאב.‬ ‫אתה לא מעריך את מוזיקת הערבסק.‬
‫אתה סתם רובוט מלומד‬
‫המפלה בבוז ואינו מסוגל להיות אדם הגון.‬
‫אבל את תראי שאת סתם ילדותית,‬
‫אם תבדקי את רמת‬ ‫כדוריות הדם האדומות של ג'ושקון,‬
‫אשר לא נחשף לשירו של ארג'אן‬
‫במשך שלושה ימים בלבד.‬
‫אני מרגיש יותר טוב.‬
‫אז ההשפעה של זה עלינו גוברת‬ ‫ככל שנאהב אותו.‬
‫כלומר, אהבה היא פשע,‬ ‫אפילו מבחינה מדעית, נכון?‬
‫תיזהרו מהבחורה הזאת.‬
‫מוחה של זיינפ אחוז דיבוק.‬
‫כי היא מאוהבת.‬
‫האוהבים לעולם לא ימותו, מר אורהן.‬ ‫-אין לך מושג באיזו קלות הם מתים.‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫אלוהים!‬ ‫-זיינפ!‬
‫הוא כאן!‬ ‫-לא!‬
‫תירגעו.‬ ‫-תפתחו!‬
‫נהיה בסדר אלא אם הוא ישיר.‬ ‫-מי שם?‬
‫כדאי שאנקוט באמצעים מונעים.‬
‫תפתחו!‬ ‫-אחי!‬
‫אחי!‬
‫לא!‬ ‫-זיינפ!‬
‫פתחו את הדלת!‬
‫פתחו את הדלת! שמעתם אותי?‬
‫זיינפ!‬
‫מה קורה? פתחו את הדלת!‬
‫אני אשבור את הדלת!‬ ‫-לא! אל תיכנס!‬
‫למה נעלתם אותי בחוץ?‬ ‫למה השארתם אותי לבד?‬
‫זהירות. הוא משחק בכם.‬
‫רק ניסיתם להגן על עצמכם.‬
‫אבל הוא לקח את זה באופן אישי‬ ‫והוא מנסה לגרום לכם להרגיש רע.‬
‫מי זה האיש הזה? למה הוא כאן איתנו?‬
‫הוא מתעלם מהמדע ומתעקש‬ ‫שהחיים מונעים על ידי רגשות.‬
‫ג'ושקון, אחי, למה יש לך רובה ביד?‬
‫ארג'אן, יקירי!‬
‫בבקשה, תירגע.‬
‫מסתבר שהשירה שלך גורמת לנו לחלות.‬
‫אז אתה מוכן בבקשה להפסיק?‬ ‫-לא.‬
‫אתם רוצים שאפסיק לקונן?‬
‫רואים? תיזהרו. הוא מנסה להגן על עצמו.‬
‫אחי, בבקשה.‬
‫"הם קשרו את ידיי‬
‫צרבו את עיניי…"‬
‫ג'ושקון! לא!‬
‫לא!‬ ‫-תפסיקו!‬
‫אהבתי אותך כמו אח גדול!‬
‫אבל תפסיק למוטט את כולם!‬ ‫-ארג'אן!‬
‫לא תוכל להשתיק את נגינתי!‬ ‫לא תוכל להשתיק את קינתי!‬
‫ג'ושקון!‬
‫מה עשית?‬
‫למה?‬
‫ארג'אן, למה?‬
‫גברת זיינפ, זה מספיק.‬
‫למה?‬ ‫-תסמכי על המדע! בואי!‬
‫תתבייש בעצמך!‬
‫אהבתי אותך כמו בן!‬
‫אני קורבן של הגורל.‬
‫קדימה, הכה בי.‬
‫הרוג אותי!‬
‫ארג'אן!‬
‫הזהרתי אתכם.‬
‫ג'ושקון לא יוכל ללכת יותר.‬
‫גולג'אן, אם את רוצה לעבוד בבר,‬
‫מה שכנראה יקרה לדעתי, קחי את הכרטיס הזה.‬
‫לפחות הם מכרים שלי.‬ ‫-בר? למה שתגיד את זה?‬
‫המדע הגיע למסקנות בעזרת ניסויים, גולג'אן.‬
‫בכל מקרה, כדאי שתשמעי בעצתי.‬
‫דרך אגב, אבא שלכם יחטוף שבץ עכשיו.‬
‫זה צפוי.‬
‫אבא!‬ ‫-אלוהים!‬
‫אבא!‬ ‫-לא!‬
‫אבא!‬
‫-אהובתי.‬
‫ארג'אן!‬
‫אבא!‬
‫"מה שלום הפצע שלי?‬
‫מה שלום הפצע שלי?‬
‫תראו, הוא לא מגליד‬
‫הפצע שלי נצרב בי‬
‫הוא מכסה אותי‬
‫כשאפול‬ ‫הם יצחקו עליי‬
‫כשאני חולם עלייך‬ ‫הפצע שלי לא מגליד‬
‫אף אחד לא שואל‬ ‫'מה שלום הפצע שלך?'‬
‫רק את והפצע שלי‬ ‫ועישון הסיגריות שלי‬
‫אף אחד לא שואל‬ ‫'מה שלום הפצע שלך?'‬
‫מה שלום הפצע שלי?‬
‫תראי, הוא לא מגליד‬
‫הפצע שלי נצרב בי‬
‫מה שלום הפצע שלי?‬
‫תראי, הוא לא מגליד‬
‫הפצע שלי נצרב בי‬
‫מה שלום הפצע שלי?‬
‫תראי, הוא לא מגליד‬
‫הפצע שלי צרוב בי‬
‫מה שלום הפצע שלי?‬
‫תראי, הוא לא מגליד‬
‫הפצע שלי צרוב בי"‬
‫- תקליטי קוסמוס -‬
‫לזה אני קורא תקיפה מונעת.‬
‫טוב,‬
‫זו העבודה שלי.‬
‫הוא בכלא,‬
‫אמא שלו אומללה,‬
‫ואחותו עובדת בבר.‬
‫יכולות שטיפת המוח שלך מדהימות.‬
‫שנניח להם,‬
‫רק כדי להרוס את המוזיקה?‬
‫לעולם לא!‬
‫יש ג'אז ויש מוזיקה רב-קולית.‬
‫והם רוצים לייבב בכאב?‬
‫אני אחרב את כולם.‬
‫אני אהרוס להם את החיים, אחד אחרי השני.‬
‫אבל כדאי שנעביר 5000 לירות לדוקטור עלי‬
‫על התוצאות המזויפות.‬
‫בטח.‬
‫מה הטעם בהשמדת מוזיקת הערבסק?‬
‫אני פשוט לא רוצה בקיומה! אז מה?‬
‫לארג'אן יש קול בכל כוח רב.‬
‫רק רציתי לצוד אותו,‬ ‫לפני שהתהילה תגיע אליו.‬
‫אני אהרוס את כולם. כל אחד ואחד מהם.‬
‫אנשים יקשיבו לג'אז!‬ ‫אפילו אם אצטרך להכריח אותם.‬
‫זה טיפשי, סואט.‬
‫אתה לא מבין כלום.‬ ‫אין לך הבנה של דינמיקות חברתיות.‬
‫מאיפה בא הבלוז שאתה כל כך אוהב?‬
‫מספיק! הבלוז רחוק והוא לא שוחק את החברה!‬
‫זה היה רק גחמה, שיגעון חולף.‬
‫זה לא ישחית אותי. זה באנגלית.‬
‫אבל מוזיקת ערבסק היא שונה.‬
‫והיא גרועה.‬
‫אני מרחמת עליך.‬
‫אתה בור. בור משכיל.‬
‫תקשיבי, כלבה! לא הייתי נבל‬ ‫אם לא הייתי יודע דבר או שניים.‬
‫אל תתגרי בי.‬
‫היא היחידה שלא עשית לה שטיפת מוח.‬
‫כי אין לה מוח.‬
‫כשהרוע הזה יתפוצץ לך בפנים,‬
‫אני אחכה להסברים המדעיים שלך.‬
‫אם זה יקרה, נקרא לזה קארמה.‬
‫וזה גם לא מדעי. אז זה לא יקרה.‬
‫אנחנו מקבלים מה שאנחנו רוצים.‬ ‫תסתכלי סביבך!‬
‫תראי!‬
‫זה "תקליטי קוסמוס".‬ ‫אנחנו התמונה הרחבה עצמה!‬
‫תיזהר מהבחורה הזאת.‬
‫היא נראית כמו אחת שתעשה לך תרגיל.‬
‫תראה. זה הדבר היחיד שהיא תעשה.‬
‫היי, אחותי, בואי נדבר.‬
‫מי את?‬
‫האהוב שלך ארג'אן,‬
‫הוא חף מפשע.‬
‫עבדו עליכם בהפוכה.‬
‫הוא אמן דגול,‬ ‫לכן יש אנשים שרוצים לעצור אותו.‬
‫בבקשה, לכי.‬
‫תפסיקי להפריע לנו בחיינו.‬
‫זיינפ, ארג'אן אוהב אותך.‬
‫אל תשכחי את זה לעולם.‬
‫ו…‬
‫אין לך סרטן.‬
‫הכול היה תרגיל.‬
‫אלוהים!‬
‫ארג'אן!‬
‫איזה יופי של שירה, ארג'אן.‬
‫תודה, גאריבן.‬
‫שברת לנו את הלב.‬ ‫-תודה.‬
‫אני מקווה שלא תחזור.‬ ‫אתם משתחררים מחר, נכון?‬
‫אנחנו משתחררים, ג'אמל.‬ ‫אני לוקח את ארג'אן איתי.‬
‫נלך למועדון.‬
‫אני בטוח שהם מדפיסים את הכרזות שלך.‬
‫תפסיק להתבדח, גאריבן.‬
‫אתה שוב משתטה.‬ ‫-בכלל לא!‬
‫אני רוצה שתנער הכול.‬ ‫אני רוצה שתנער את איסטנבול.‬
‫לא משנה כמה תנער,‬ ‫תמיד יישארו כמה טיפות על המכנסיים.‬
‫זו כזו בדיחה גרועה,‬
‫גרמת לי לצחוק על אף כל הצרות והצער.‬
‫אתה מזכיר לי את חוסר היכולת‬ ‫לגרום לדמויות מצחיקות להיות מצחיקות.‬
‫אני לא יודע לדבר ברהיטות,‬ ‫אם אתה מבין למה אני מתכוון.‬
‫היינו צוחקים בטירוף אם היית מגמגם.‬
‫אני לא יכול לעשות את זה.‬
‫- מתקן כליאה ביירמפשה -‬
‫זיינפ!‬
‫ארג'אן!‬
‫זיינפ, מותק!‬ ‫-ארג'אן!‬
‫תיזהרי על הסאז שלי.‬
‫ארג'אן! עשו לי שטיפת מוח.‬
‫בבקשה, סלח לי.‬
‫והמחלה שלי הייתה תרמית.‬
‫גם אבא שלי מחלים עם פיזיותרפיה.‬
‫פיזיותרפיה?‬
‫מה עם גולג'אן?‬
‫ג'וש'קון?‬
‫טוב, הם עובדים בבר צ'קיר.‬
‫הם אחראים על השירותים,‬
‫ועל‬
‫הבידור.‬
‫מי אחראי על השירותים? זו גולג'אן?‬
‫גולג'אן אחראית על השירותים?‬
‫בבקשה תגידי שזו גולג'אן. בבקשה!‬
‫ג'ושקון.‬
‫לכו למועדון.‬
‫גאריבן, שים עין על זיינפ.‬
‫בטח, ארג'אן.‬
‫לאן אתה הולך?‬ ‫-לבר.‬
‫גם ככה יש רק בר אחד. אי אפשר לפספס אותו.‬
‫עליז בפנים?‬ ‫-כן. מה זה עניינך?‬
‫אני אמלא את המקום בצער!‬
‫אני אמלא אותו ביגון!‬
‫- מספר אחת - מספר שתיים -‬
‫ארג'אן.‬
‫ג'ושקון. אחי היקר.‬
‫סלח לי, אחי.‬
‫החיים ביזו אותנו.‬
‫לא ג'ושקון. אתם האנשים הכי טהורים שהכרתי.‬
‫גולג'אן?‬
‫היא שם, אחי.‬
‫בוא איתי.‬
‫גולג'אן!‬
‫גולג'אן, איפה את?‬ ‫-תברחו!‬
‫גולג'אן!‬
‫ארג'אן, אחי?‬
‫גולג'אן.‬
‫מספיק! ממש הגזמתם.‬
‫אל תזוזו.‬
‫אני מוכן, אחי.‬
‫ג'ושקון, לא!‬
‫למען גולג'אן. אני מוכן, אחי.‬
‫ג'ושקון!‬
‫זה בסדר.‬
‫אנחנו ביחד‬ ‫ כמו בימים הטובים. כמו…‬
‫פרחח קטן שכמוך!‬
‫אחי.‬
‫בואי הנה.‬ ‫-אחי.‬
‫"הם קשרו את ידיי‬
‫הם צרבו את עיניי‬
‫הם קיצצו את כנפיי‬
‫הם אמרו לי למות‬
‫אף פעם לא יהיה לי מספיק ממך‬
‫כלום לא מספיק לי…"‬
‫ככה זה הולך.‬
‫קשה לכתוב את המילים האלה‬ ‫בלי לחוות את הכאב.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫אתה תגיע רחוק. אני רוצה שתתחיל בשבוע הבא.‬
‫לפני שאתחיל לעבוד,‬
‫אני רוצה שתארגן לי מסיבה.‬
‫מסיבה שאליה אוכל להזמין‬ ‫את אהוביי ואורחים מיוחדים.‬
‫אין בעיה.‬
‫תבורך!‬
‫תודה.‬ ‫-אין על מה.‬
‫סיגר בשבילי, מותק.‬
‫איך אני נראה, מותק?‬
‫אני מתה מפחד שמשהו יקרה לנו.‬
‫מה יכול לקרות לנו, מותק? אני כאן איתך.‬
‫לזה אני מתכוונת.‬
‫האורחים שלך ישובים במקומותיהם, ארג'אן.‬ ‫אחותי, אבא שלך גם יושב.‬
‫בראבו!‬
‫אני חושב שלהקה אחרת תעלה לבמה.‬ ‫הם מתכוננים.‬
‫ארג'אן מגיע.‬
‫מה קורה? לאן לקחת אותנו?‬
‫אני לא…‬ ‫-תזוזו ואני אירה בכם.‬
‫"את‬
‫את‬
‫את נשימתי לקחת‬
‫את‬
‫את הופכת את העולם על צירו‬
‫אם אנצור לשוני‬
‫אם הזמן יעצור‬
‫אם העולם יישרף‬
‫את המנצחת‬
‫אם אין תקווה‬
‫אם זה הגורל‬
‫אם הלב שלי יפסיק לפעום‬
‫את בעליו‬
‫אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫את לא הורגת, את פוצעת‬
‫אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫את לא הורגת, את פוצעת‬
‫את אומרת לי לחכות‬
‫לעצור למנוחה‬
‫בכל עשן‬ ‫את החלום‬
‫אם זו כוונתך‬
‫ואין לזה משמעות‬
‫שכל העולם ישמע אותי‬
‫את רודנית‬
‫"אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫את לא הורגת, את פוצעת‬
‫"אל תגידי לי לעזוב‬ ‫לא אוכל לעזוב‬
‫אם המוות קרב‬ ‫שלחי אותו אליי‬
‫דימום מוחי.‬
‫תנחומיי.‬
‫לא הכרנו את המתים, אדוני התובע.‬ ‫וגם הם לא הכירו אותנו.‬
‫אם הכרנו, אולי זה לא היה מסתיים ככה.‬
‫חבק אותי, ארג'אן.‬ ‫אף פעם לא יהיה לי מספיק ממך.‬
‫אף פעם לא יהיה לי מספיק גם ממך.‬
‫כלום לא מספיק לי.‬ ‫-כלום?‬
‫- הסוף -‬
‫"מי שכתבו את הגורל‬ ‫מי שהכאיבו לי‬
‫הם עצרו‬ ‫את מה שקרה אמש‬
‫תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫"…האוהבים הפסיקו לאהוב…"‬
‫תודה.‬
‫"…העוזבים מעולם לא חזרו…"‬
‫ארשאן, מה עשית?‬
‫תראה, אני בוכה. באמת.‬
‫וואו, איזה סרט זה היה, אה?‬
‫רואה? חתכתי ורידים.‬
‫טוב, אמרתי לכם.‬ ‫-נכון.‬
‫תודה.‬
‫בראבו.‬ ‫-להתראות.‬
‫מאמי. הבר סגור היום?‬
‫לא היום, ארשאן!‬
‫לא היום!‬
‫"כל הזמן אמרתי שכלום לא מספיק לי‬ ‫הם כל הזמן אמרו שכן…" ‬
‫תודה.‬
‫"…זו מילתי האחרונה‬
‫מי ייתן וכוס האהבה שלך תמיד תהיה מלאה‬
‫בדיוק כשחשבתי שהגורל חייך אליי‬ ‫זה נגמר, כך אמרו לי"‬
‫לא ציפיתי לזה.‬
‫לא ייאמן.‬
‫ארשאן, השאירו את זה כאן קודם.‬
‫מה זה?‬ ‫-מה זה?‬
‫זה מוזר.‬
‫- תחרות איש השנה -‬
‫היי, תראו.‬
‫זו הזמנה לייצג את טורקיה‬
‫באיזו תחרות איש השנה בחו"ל.‬
‫וואו!‬ ‫-ארשאן!‬
‫בבקשה, תעשה את זה.‬
‫אם זה היה איש החודש, היו מזמינים אותי.‬
‫אני איש החודש.‬
‫זה לא אני בוודאות. אני זה שבזבז שנים.‬
‫אז מה? אנחנו נלך? אה?‬
‫יש לנו הרבה מה לעשות. אולי נלך ואולי לא.‬
‫זהו זה!‬ ‫-בואו נשתה!‬
‫קדימה!‬ ‫-תנו לי אחת.‬
‫קדימה.‬ ‫-לחיים!‬
‫מוכנים? קדימה.‬ ‫-קדימה.‬
‫"כשחושבים על זה טוב‬
‫זו לא הדרך‬
‫צריך לשים לזה סוף‬
‫לבקש מהלב הפסקה‬
‫חצוף, עקום, לא יודע שובע‬
‫שותה משקה‬
‫לא סותם את הפה‬
‫אתה מתחיל לקשקש בלי סוף‬
‫מבקש מהלב הפסקה‬
‫מכף רגל ועד ראש‬ ‫מבפנים החוצה‬
‫עליך להעיף מבט‬
‫לבקש מהלב הפסקה‬
‫מכף רגל ועד ראש‬ ‫מבפנים החוצה‬
‫עליך להעיף מבט‬
‫שתייה מוגזמת גורמת לך לזייף‬
‫להשמיט מילים‬
‫תנצור לשונך‬
‫תהיה בשקט, תנוח‬
‫חצוף, עקום, לא יודע שובע‬
‫שותה משקה‬
‫לא סותם את הפה‬
‫אתה מתחיל לקשקש בלי סוף‬
‫מבקש מהלב הפסקה‬
‫מכף רגל ועד ראש‬ ‫מבפנים החוצה‬
‫עליך להעיף מבט‬
‫לבקש מהלב הפסקה‬
‫מכף רגל ועד ראש‬ ‫מבפנים החוצה‬
‫עליך להעיף מבט‬