EN NETFLIX-SERIE
Opptak!
POLITI
-Ingen unnslipper loven! -Ingen unnslipper loven!
Dere unnslipper ikke lovens lange arm.
Jeg sa stopp!
Kutt, for faen!
Idioter! Dere gjør en elendig jobb.
Jeg er allerede lei. Vi tar fem minutters pause. Øv nå.
-Hva skjer, Pyro? -Jøss, Erşan.
-Velkommen. -Står til?
Det går bra. Jeg jobber med noen actiongreier.
Tumtum er også her.
Ja, Altın er også her.
Det er Politiinspektørenes tilbakekomst av Tunç Film.
Politiinspektørenes… Dette…
Er ikke inspektørene Murat og Necmi fra filmen min?
De må ha planlagt noe. Jeg vet ikke så mye.
Det går bra. Ingen fare.
Seyyal er her. Jeg burde si hei.
Ja. Som du vil.
-Hva skjer, Nail? -Hei. Velkommen.
Er vi klare? Hva skjer?
God dag.
Hallo, kjære Erkut.
-Politiinspektørenes tilbakekomst? -Ja, de kommer tilbake. Jeg filmer her.
Greit, er alle klare?
Kom igjen. Følg med.
Klapper, gjør deg klar. Rull film!
Ingen unnslipper loven!
Kutt!
Dere er alle drittsekker! Alle!
Dere fortjener meg ikke! Kutt!
Ta en femminutter, folkens.
Jeg slutter. Jeg skal ikke lage filmer på en stund.
-Ja, hvil deg litt. -Nei, du burde lage film. Hvorfor ikke?
Denne Inspektørene… Hva var det?
Er det ikke inspektørene fra filmen vår?
Det er vanlig i Hollywood. Hva heter det? Spin-off. Samme karakterer, annen film.
Greit, men dere kunne ha spurt meg. Ingen spurte meg om det.
Å si at Hollywood gjør det, rettferdiggjør det.
-Sant. -Jaså?
Følger vi Hollywood-reglene nå?
Er ikke du fra Zeytinburnu?
Nei, men du vet…
-Du? -Jeg kommer fra Moda, Erşan.
-Tilbakevendende inspektører? -Politiinspektørenes tilbakekomst.
La dem komme tilbake, da. Bra jobbet.
-Hva skjer, Seyyal? -Greit, Erşan. Du?
Bra. Jeg hørte du forlovet deg.
Faen ta den jævelen.
Han gikk meg virkelig på nervene.
Jeg kom for å ta farvel.
Farvel?
Hei! Slutt å daffe rundt!
Idioter. Tilbake til arbeid!
Han roper mye på settet. Han banner mye.
Den dusten har ikke talent. Han tar det ut på andre.
Ikke gjør meg sint! Kom igjen, jobb!
-Erşan. -Ikke gjør det.
-Erşan, stopp. -Rolig.
-Det går bra. -Nei.
-Det går bra. -Ikke hiss deg opp.
-Det går bra. -Erşan.
Hei, du roper og banner for mye på settet. Det er under din verdighet.
-Jaså? -Alle jobber har sin egen etikette.
-Erşan, kom hit. -Ok.
-Det går bra.
Pornofyren som knuller folk på sett belærer meg om etikette.
Rolig, Erşan.
Hør her.
På filmsett jobber vi som brødre og søstre.
Ingen sier noe som kan såre noen andre.
Alle er forsiktige på den måten. Ingen hever stemmen.
Hvis du banner til vennene mine igjen mens dere filmer,
dytter jeg den megafonen opp ræva di.
Jeg har ingen megafon.
Jeg snakker om den. Ser du den? Den der.
Du vil anrope tankskip som går gjennom Bosporos når du fiser.
Han skjønner, Erşan.
-Greit? -Ok.
-Skjønner du? -Jeg skjønner.
-Beklager. -Ja.
Om du kan gjøre ham anstendig, vil aper kanskje fly ut av rumpa mi.
-Ok. -Greit.
-Nettopp. -Det må være sånn.
-Funksjonelt. -Ok.
Rasshøl.
-Ok. -Greit.
-Ok. -Lykke til.
Adjø.
Greit, da.
La oss ikke være… Kom igjen.
Jøss, Erşan.
Velkommen.
-Vi plukker opp lommetørklær fra gulvet. -Folk gråter ut hjertene sine.
Mens dere ler, naturligvis.
Så klart. Vi skal le, ikke sant?
Hva driver du med? Står til?
Jeg hørte at du lager en karatefilm. Stemmer det?
Vel, nei, vi gjorde det dårlig denne sesongen.
Jeg kom hit for noe annet.
Husker du pengene dere ga meg?
Vel, denne Skyt dem i munnen…
Ting gikk ikke som jeg håpet på.
Jeg lurer på om det er mulig å vekke
Skyt dem i munnen-prosjektet til live igjen.
"Erşan Kuneri skyter dem i munnen."
Skjøt.
"Om han får sjansen."
Kanskje vi legger til det også. "Skyter dem, om han får sjansen."
Erşan, du er en stor stjerne.
-Jeg er ydmyk. -Hør her.
Vi hadde et prosjekt, hva var det?
-Jeg får ikke nok. -Ja.
-Historien Jeg får ikke nok. -Har den en handling?
Naturligvis.
Hør her.
La oss gjøre dette sammen. Manuset er topp.
Manuset har en fabrikk, en klassekonflikt,
en klubb, berømmelse og mye hevn.
Dessuten kan du skrive alt du vil legge til.
Jeg kan ikke… Høres ut som arabesk.
Kanskje den kan hete Jeg får ikke nok av det.
Denne fyren er et geni!
Jeg kom bare på det.
Eller kanskje dere kan kalle den Av det får jeg ikke nok.
-Men det er mer åpenbart. -Ja.
Hør her.
Vi trenger tre, fire sanger.
Vi finner ut av dette, ok?
La oss lage denne filmen sammen.
Da kan du gjøre hva du vil.
Jeg er overrasket. Jeg sier ikke at jeg ikke vil gjøre det.
Jeg er overrasket, for da jeg kom til dere trodde jeg dere ville gjøre narr av meg.
Hvordan kan du si det, Erşo?
Det var faktisk litt sånn, men…
Uansett, folkens.
Det er fantastisk. Jeg får ikke nok. Arabesk. Vi klarer det.
Magien i film, for oss, for profesjonelle som oss,
eller den magiske atmosfæren, filmens…
Hvor mye får jeg for dette?
-Foruten kontrakten, ti prosent. -Ti prosent? Avtale.
Jeg skal lage en arabeskfilm som gjør at dere
ikke bare vil plukke opp lommetørklær, men hjerter.
Vil dere ha sex i filmen?
Metaforisk sex er greit også.
For min del
kan hovedpersonens liv være jævlig.
-Gjennom hele filmen. -Han går gjennom mye.
La jævelen dø tre ganger. Hva? La ham være halvt levende og halvt død.
Greit for meg.
La ham dø ved fødselen.
Ved fødselen? Da blir det en kortfilm.
Vi klarer det. Og gjør det veldig bra.
For filmen!
-For filmen! -For filmen!
Folkens, vi er i en dyster situasjon her.
Erşan vil nok si det når han kommer,
men det er så ille at dere ikke aner det.
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Hvis det er død Send den til meg
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Hvis det er død Send den til meg
Hvor har du vært? Vi har vært kjempeurolige.
Erşan, går det bra, kjære? Du virker bestyrtet.
Jøss! Alev? "Bestyrtet"?
Hva? For Guds skyld.
Jeg så det i et kryssord. Du eier ikke alle fine ord.
Hva vil du at jeg skal si? Du ser lei deg ut. Er du det?
Tvert imot, det går ganske bra. Eryetiş!
Ta disse druene, og gi alle noen.
Det går kjempebra med meg.
-Politiinspektørenes tilbakekomst, hva? -Kutt ut.
Settet eksploderte.
Hva? Har dere sluttet å filme?
La vennen vår si det.
Settet eksploderte bokstavelig talt. Regissøren er på sykehuset.
Det var en ulykke. Slike ting kan skje på et filmsett.
Det var leit å høre. Og fyren?
La jævelen råtne.
Dere, når vi snakker om jævler, vil jeg si noe, hvis det er greit.
Erşan og jeg har snakket om det og bestemte oss for å slutte.
Og så vidt jeg husker, skylder vi Seyyal litt penger for filmene.
Ikke noe til Feride og Alev. Men hvis vi skylder noen av dere noe, si det nå.
Ta noen druer.
-Takk. -Vær så god.
Jeg får ikke nok.
-Ikke vi heller. -Ikke jeg heller.
-Jeg tror ingen av oss får det. -Jeg får ikke nok av det.
Erşan, prøver du å drepe oss av nysgjerrighet?
Vil du få oss til å gråte?
Vårt nye prosjekt. Jeg får ikke nok av det.
-Jeg får ikke nok, står det. -Jeg la til "av det".
Er dette et ordspill, som Per Vers?
Bra.
Nei, det er vårt nye prosjekt.
Det er fullt av arabesktemaer. Det er fantastisk.
Jeg skrev et fenomenalt manus. Jeg undersøkte hva folk gråter av.
Og la til ting som sorg, smerte, flaks, hell,
trass, innsigelser og andre spenningsfylte synonymer.
Det er roller til dere alle. Hva sier dere?
Skal du få oss til å gråte? Er det en trist film?
Veldig trist, men vi skal le mye.
Og penger?
Neco og Muzo.
Ti prosent pluss kontrakt. Skal vi åpne kontoret i morgen?
Jeg bør gi beskjed til Fedon også.
Ja.
Vi skåler for det. Kom igjen.
Jeg vil gjerne se dere smile. Vi lever i luksus.
-Så for luksus, da. -Kom igjen, da.
Alltid for mer luksus.
Kom igjen.
Vi burde le litt. Vi vil gråte mye.
JEG FÅR IKKE NOK
Alt som minnet meg om deg Jeg brente alt
Bildene av deg på veggen Jeg fjernet alle
DUBBET I DİMİTRİ VAPURİDİS STUDIOER
Som om det kom fra klar himmel Som om det aldri var sant
Jeg fjernet deg som en føflekk
Jeg fikk navnet ditt slettet Husker ikke hvordan du ser ut
Etter deg prøvde jeg meg på alle
Jeg fikk navnet ditt slettet Husker ikke hvordan du ser ut
Etter deg var jeg overalt
Jeg hadde noen spor etter deg Nå gjør det nesten ikke vondt
Jeg forbannet skjebnen min, ikke deg
Du sa "ikke kom til våren" Kanskje jeg ikke er her i sommer heller
Du la meg vekk som vintergarderoben din
Jeg fikk navnet ditt slettet Husker ikke hvordan du ser ut
Etter deg prøvde jeg meg på alle
Jeg fikk navnet ditt slettet Husker ikke hvordan du ser ut
Etter deg var jeg overalt
Alt som minnet meg om deg Jeg brant alt
Jeg forbannet skjebnen min, ikke deg
Som om det kom fra klar himmel Som om det aldri var sant
Du la meg vekk som vintergarderoben din
Sangene dine, tekstene dine, de er så nært hjertet mitt.
Jeg er redd noe vil skje og at det blir slutt mellom oss.
Zeynep, vi har vært sammen i 22 år. Vi vokste opp sammen.
Faren min jobbet i dette verkstedet, faren din var eier. Det er fortsatt sånn.
Vi har holdt ut så lenge. Bare døden kan skille oss.
-Min elskede. -Min kjære.
-Vet du hva jeg er nysgjerrig på? -Hva?
Du vet den høye musikken i bakgrunnen mens du synger?
Hvor kommer den fra?
Du mener dette.
Jeg fikk deg fjernet som en føflekk
Syngingen din er så oppriktig, vakker, stemmen din beveger meg sånn, Ercan.
-Zeynep, hva er galt? -Ingenting.
-Du blør neseblod. -Ingenting.
Ikke vær dum.
-Hva er det? -Brystrøntgen.
Det går bra. Jeg bare tok den.
Hvorfor det?
Zeynep, vi vil aldri bli adskilt. Ikke bekymre deg for det.
Selv døden kan ikke skille oss.
Hva om vi ikke dør, men blir ulykkelige?
-Skal vi ikke slå opp da heller? -Å, din dumrian.
Ercan. Zeynep.
Coşkun. Gülcan!
Ercan, Coşkun hostet hele tiden mens du sang.
Så rart. Hva er galt, sønnen til sjefen?
Store gutt, hva plager deg nå?
Coşkun? Det er virkelig blod.
Nei. Det er ikke mulig.
Din rakker!
Synd.
Det er den hvite pesten.
Er det ikke noe håp, doktor?
Hvem er du?
Faren hennes. Hennes ulykkelige far.
Jeg er villig til å ofre formuen min så datteren min kan leve.
Doktor Ali.
Det diastoliske blodtrykket mitt når noen ganger 95 eller 100.
Jeg tok blodfortynnende medisin en stund. Men når jeg trener og spiser sunt
er alt bra.
120/80.
Vennligst dra.
Takk.
La oss dra, Zeynep.
Slutt å gråte, Gülcan. Det holder.
De er veldig gode mennesker, mor.
Faren hans godtok meg som sin svigerdatter, selv om jeg er hans ansatte.
Coşkun og jeg skulle gifte oss.
Men vet dere hva legen sa?
Det er ikke mer å gjøre,
bortsett fra å tie.
Vitenskap?
Ja, stillhet.
Selv om Ercan er sønn av en arbeider, elsker jeg ham som min egen sønn.
Vi bør overlate dette lille verkstedet til ham.
Del ut tomtene og leilighetene til de ansatte.
Hva er det, bror?
Jeg skulle gifte meg med Gülcan.
Men jeg er redd jeg blir en byrde den korte tiden jeg har igjen.
Hvorfor skjer det dårlige ting med oss? Hvorfor?
Begjær er som fosser
Hva er den lyden?
Livet er alltid en unnskyldning
Jeg sa at jeg ikke kan få nok
De sa at jeg gjorde det
Ercan!
Dette er det siste jeg sier til deg
Måtte kjærlighetsglasset ditt Alltid være fullt
Da jeg trodde skjebnen smilte til meg
Det er over, sa de til meg
Pappa? Pappa!
-Zeynep! -Pappa!
Pappa, ikke gjør det!
Vær så snill, pappa!
Pappa, går det bra?
Zeynep. Zeynep!
-Ercan. -Hva er galt?
Faren min kollapset, Ercan.
Smerte! Kom med det.
Kom igjen! Du kan ikke bryte meg ned, liv!
Jeg vil stå imot! Jeg vil tåle all smerte!
Kom igjen, slå meg!
Slå meg mer. Jeg vil holde ut. Jeg blir ikke brutt ned!
Ercan, faren min?
Ja, faren din.
Sjefen min.
Hvem er jeg sammenlignet med ham? En arbeider!
Ercan, jeg mente det ikke sånn.
Nei, jeg er en ubetydelig arbeider.
Men han er en mektig sjef!
-Eller hva? -Nei.
Hva plager faren min, doktor? Si det.
Hemoroider.
Er ikke det en brystrøntgen?
Dessverre har den spredd seg til lungene.
Kan jeg få betalingen?
Løgner! De er alle løgnere!
Jeg tror ikke på medisin! Løgner!
La oss komme oss vekk!
Hvor mye skylder vi deg?
Skal jeg sette en prislapp på din fars liv?
Hvor mye synes du en manns liv er verdt?
Doktor, hva er galt med deg?
Dessverre er det den hvite pesten.
Hvis jeg blir målløs Hvis tiden stopper
Hvis verden brenner…
Hvis verden brenner Du er vinn…
"Min prøvelse."
"La sjansene mine brenne."
"Skyt meg til døde."
"De ødelagte."
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Hvis det er død Send den til meg
Ercan, sønnen min.
Ikke rør sazen.
Er dette pappas plater, mamma?
Gud forbanne ham.
Ja, de er hans.
Hvorfor sa du ikke at han hadde platene?
Faren din ødela oss nesten da han var ung.
Jeg har aldri nevnt dem for noen.
Men jeg ser at du går gjennom det samme.
Saz skaper bare trøbbel, sorg og fortvilelse, Ercan.
Og mens du spiller, vil én etter én falle.
Se på sangtitlene. "De ødelagte." "Min prøvelse."
Nei. Ikke spill på den.
-Jeg skal spille. -Nei.
-Jo. -La være. Du dreper oss!
-Jo. -Mamma?
Hva skjedde?
Du burde si det til alle. De må vite det.
-Jeg skal spille. -Bror?
-Reis deg, mamma! -Vi drar.
Vi er i trøbbel!
Kom igjen, gå!
Hvis jeg blir målløs
Hva skjer?
Det blir stygt, Gülcan.
-Mamma! -Jeg låser døra.
-Hva skjer? -Gud hjelpe oss.
-Gülcan! -Vi går.
Hva skjer?
Mamma!
Lukk opp!
Gülcan!
Jeg skal spille!
Å! Kom, Zeynep.
Orhan Verevli. Psykiatrisk spesialist. Han har noe å fortelle oss, kjære.
Hallo, fr. Zeynep.
Ercans tilstand er ganske komplisert.
Men effekten det har på dere kan forklares ganske enkelt.
Hvor lenge har Ercan sunget?
I fire, fem år.
Når kom farens saz
inn i bildet?
-For 15 dager siden. -Han fant den nylig.
Jeg hadde den gjemt i en kiste i årevis.
-Er dette platene? -Ja.
"De ødelagte."
"Min prøvelse."
"Skyt meg til døde."
"La sjansene mine brenne."
Ganske åpenbart. Lever han?
-Nei. -Helt normalt.
Gürsel Erses.
Jeg husker ham.
Hva er det, doktor? Si det. Han betyr alt for oss.
Hør her,
hvis vi legger den parapsykologiske siden til side,
er det en tilstand jeg kan definere som massepsykologisk skade.
Det at dere elsker Ercan, forverrer skaden.
Sangene hans gjør dere syke.
Først mentalt, så fysisk.
Men dette er latterlig.
Unge dame,
du er vel ikke klar over eksperimentet
der de ropte "ditt misfoster" til en dråpe vann,
og krystallstrukturen endret seg.
Herregud.
En mystisk forbannelse arvet fra faren,
eller en kondisjonering, om du vil, blir levende i arabeskmusikk.
Og musikken hans fører til cellesvekkelse
hos de som utsettes for den.
Som han stadig sier: "Jeg får ikke nok".
Selvtilliten får ikke nok og ber om mer.
Det er til og med forhold jeg definerer som "traumeavhengighet".
Forhold?
Man kan se på Ercan som offer slash jeger,
han blir en varulv uten å ta hensyn til andre når han tar fram sazen.
-Slash? -Slasher.
Broren min er ingen varulv. Du setter ikke pris på arabeskmusikken.
Du er bare en foraktelig, diskriminerende,
utdannet robot som ikke kan bli et anstendig menneske.
Men du vil se at du er barnslig
hvis du sjekker Coşkuns røde blodcellenivåer
etter å ikke ha blitt utsatt for Ercans sang i bare tre dager.
Jeg føler meg bedre.
Så effekten øker når vi elsker det.
Kjærlighet er en forbrytelse, selv vitenskapelig?
Pass dere for den jenta. Zeyneps sinn er fullstendig besatt.
Fordi hun er forelsket.
-Elskere dør aldri, Orhan. -Du har ingen aning.
Åpne døra!
-Herregud! -Zeynep!
-Han er her! -Nei!
-Rolig. -Åpne!
-Det går bra med mindre han synger. -Hvem er der?
Jeg bør gjøre noe forebyggende.
-Åpne! -Bror!
Bror!
-Nei! -Zeynep!
Lukk opp!
Lukk opp! Kan dere høre meg?
Zeynep!
Hva skjer? Åpne døra!
-Jeg bryter den opp! -Nei! Ikke kom!
Hvorfor stengte dere meg ute og lot meg være alene?
Forsiktig. Han leker med sinnene deres.
Dere prøvde bare å beskytte dere.
Men han tok det personlig og prøver å få dere til å føle dere dårlig.
Hvem er han? Hvorfor er han her?
Han ignorerer vitenskap og understreker at livet kan drives av følelser.
Coşkun, bror, hvorfor har du en rifle i hånden?
Ercan, kjære!
Ro deg ned!
Det viser seg at sangene dine gjør oss syke.
-Kan du slutte å synge? -Nei.
Skal jeg stoppe klagene mine?
Vær forsiktig. Han prøver å beskytte seg selv.
Bror, vær så snill.
De bandt hendene mine
Såret øynene mine…
Coşkun! Ikke gjør det!
-Nei! -Stopp!
Jeg elsket deg som en storebror!
-Men slutt med å skade alle! -Ercan!
Du kan ikke stilne melodiene! Du kan ikke stilne klagen min!
Coşkun!
Hva har du gjort?
Hvorfor?
Ercan, hvorfor?
Fr. Zeynep, det holder.
-Hvorfor? -Stol på vitenskapen! Slipp!
Du er en skam!
Jeg elsket deg som min egen sønn!
Jeg er offer for skjebnen.
Kom igjen, slå meg.
Drep meg!
Ercan!
Jeg har advart dere.
Coşkun vil kanskje ikke kunne gå lenger.
Gülcan, hvis du vil jobbe i en bar,
noe jeg tror vil skje, ta dette kortet.
-De er i det minste bekjente av meg. -En bar? Hvorfor i helvete sier du det?
Vitenskapen kom til konklusjoner via eksperimenter, Gülcan.
Uansett, du bør lytte til meg.
Forresten, faren deres får et slag nå.
Dette er forutsigbart.
-Pappa! -Herregud!
-Pappa! -Nei!
Pappa!
-Pappa! -Skatt.
Ercan!
Pappa!
Hvordan er såret mitt?
Det leges ikke.
Såret mitt er brent
Det kommer oppå meg
Når jeg faller Vil de le av meg
Drømmer om deg Såret mitt leges ikke
Ingen spør "Hvordan går det med såret ditt?"
Bare du og såret mitt Og jeg som røyker en sigarett
Ingen spør "Hvordan går det med såret ditt?"
Hvordan går det med såret mitt?
Det leges ikke.
Såret mitt er brent
Hvordan går det med såret mitt?
Det leges ikke
Såret mitt er brent
Hvordan går det med såret mitt?
Det leges ikke
Såret mitt er brent
Hvordan går det med såret mitt?
Det leges ikke
Såret mitt er brent
COSMOS PLATESELSKAP
Dette er det jeg kaller forebyggende angrep.
Vel,
det er jobben min.
Han er i fengsel, moren hans føler seg elendig,
og søsteren hans jobber på en bar.
Du har en utrolig evne til å hjernevaske.
Skal vi la dem være i fred og la dem ødelegge musikken?
Aldri!
Det er jazz og polyfonisk musikk.
Og de vil synge av smerte?
Jeg skal ødelegge dem alle. Livene deres, ett etter ett.
Men vi bør overføre 5000 lira til doktor Ali
for de falske resultatene.
Ja visst.
Hva er poenget med å avslutte arabeskmusikk?
Jeg vil bare ikke ha det! Hva så?
Ercan har en kraftig stemme.
Jeg ville bare finne ham før han ble berømt.
Jeg skal drepe dem alle. Hver eneste en.
Folk vil høre på jazz! Om jeg så må tvinge dem.
Det er dumt, Suat.
Du vet ikke noe. Du forstår ikke sosial dynamikk.
Hva tror du bluesen du er så glad i er?
Nok! Blues er langt unna, og det ødelegger ikke samfunnet.
Det var bare en fase.
De vil ikke ødelegge meg. De er på engelsk.
Men arabeskmusikk er annerledes.
Og den stinker.
Jeg synes synd på deg. Du er ignorant. Utdannet og ignorant.
Hør, kjerring! Jeg ville ikke vært en skurk om jeg kunne noe. Ikke press meg.
-Hun er den eneste du ikke hjernevasket. -Fordi hun ikke har hjerne.
Når du får ondskapen i fleisen, venter jeg på dine vitenskapelige forklaringer.
Da kaller vi det karma. Det er heller ikke vitenskapelig. Så det skjer ikke.
Vi får det vi vil ha. Se rundt deg!
Se!
Dette er Cosmos. Vi er selve helheten!
Pass deg for denne jenta.
Det ser ut som om hun vil prøve på et triks mot deg.
Se. Alt hun får er fingeren.
Hei, søster, kan vi snakke?
Hvem er du?
Kjæresten din, Ercan,
er uskyldig.
Dere har blitt lurt skikkelig.
Han er en stor kunstner, derfor er det folk som vil stoppe ham.
Vær så snill, bare dra. Ikke bland deg inn i livene våre.
Zeynep, Ercan elsker deg.
Aldri glem det.
Og…
du har ikke kreft.
Det var et triks.
Herregud!
Ercan.
Ercan!
-Det var noe til synging, Ercan. -Takk, Gariban.
-Vi kjente det i hjerterøttene. -Takk.
Håper dere aldri kommer tilbake. Dere drar i morgen?
Vi skal ut, Cemal. Jeg tar Ercan med meg.
Vi drar til klubben.
De trykker nok opp plakatene dine allerede.
Ikke tull, Gariban.
-Du er en rakker, igjen. -Nei da!
Jeg vil at du skal skake opp Istanbul.
Samme hvor mye du skaker på'n, kommer de siste dråpene på buksa.
Det er en dårlig vits,
du fikk meg til å le tross problemer og sorg.
Du minner meg om den manglende evnen til å gjøre morsomme karakterer morsomme.
Jeg er ikke så veltalende. Hvis du skjønner hva jeg mener.
Vi hadde ledd så jævlig mye om du stammet.
Jeg kan ikke gjøre det.
BAYRAMPAŞA FENGSEL
Zeynep!
Ercan!
-Zeynep, kjære! -Ercan!
Forsiktig med sazen.
Ercan! Jeg ble hjernevasket.
Tilgi meg.
Og sykdommen min var en løgn.
-Faren min kommer seg med fysioterapi. -Fysio?
Hva med Gülcan?
Coşkun?
De jobber på Çakır Bar.
En av dem på toalettet,
den andre
underholder gjestene.
Hvem er på toalettet? Er det Gülcan?
Jobber Gülcan på toalettet?
Si at det er Gülcan. Vær så snill!
Coşkun.
Dra til klubben.
Gariban, hold øye med Zeynep.
Greit, Ercan.
-Hvor skal du? -Til baren.
Det er bare én bar uansett. Du finner den.
-Er det muntert innvendig? -Ja. Angår det deg?
Jeg fyller det med sorg!
Ercan.
Coşkun. Min kjære bror.
Tilgi oss, bror.
Livet har besudlet oss.
Nei, Coşkun. Dere er de reneste jeg har møtt.
Gülcan?
Hun er der inne, bror.
Bli med meg.
Gülcan!
-Gülcan, hvor er dere? -Løp!
Gülcan!
Ercan, bror?
Gülcan.
Nok! Dette har gått for langt.
Ikke rør dere!
Jeg er klar, bror.
Coşkun, la være!
For Gülcan. Jeg er klar, bror.
Coşkun!
Det går bra.
Vi er sammen, akkurat som i gamle dager. Akkurat som…
Å, din lille rakker!
Bror.
-Kom hit. -Bror.
De bandt hendene mine
De brant øynene mine
De klippet av vingene mine
Og ba meg dø
Jeg får ikke nok av deg
Jeg får ikke nok av det
Den fortsetter sånn.
Det er umulig å skrive tekstene uten å kjenne smerten. Liker dere den?
Du kommer til å oppnå ting. Jeg vil at du skal begynne neste uke.
Før jeg begynner å jobbe, vil jeg ha en galla.
Der jeg kan invitere mine kjære og spesielle gjester.
Si ikke mer.
Velsigne deg!
-Takk. -Det er så lite.
Sigar til meg, skatt.
Hvordan ser jeg ut?
Jeg er livredd for at noe vil skje med oss.
Hva kan skje? Jeg er her for deg.
Det er det jeg sier.
Gjestene dine har satt seg, Erşan. Faren din er også ved bordet ditt, søster.
Bravo!
Et nytt band vil innta scenen. De gjør seg klare.
Ercan kommer.
Hva skjer? Hvor tok du oss med?
-Jeg… -Rør deg, og jeg skyter.
Du
Tar pusten fra meg
Du
Du snur verden på hodet
Hvis jeg blir målløs
Hvis tiden stanser
Hvis verden brenner
Du er vinneren
Hvis det ikke er noe håp
Og hvis dette er skjebnen
Hvis hjertet mitt stanser
Du er eieren
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Du dreper ikke, du skadeskyter
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Hvis det er død Send den til meg
Du ber meg vente
Stans for å hvile litt
I hver røyk Er du drømmen
Hvis dette er deg
Og det er ingenting ved det
La verden høre meg
Du er tyrannen
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Du dreper ikke, du skadeskyter
Ikke be meg om å dra Jeg kan ikke forlate deg
Hvis det er død Send den til meg
Hjerneblødning.
Jeg kondolerer.
Vi kjenner ikke de avdøde, aktor. Og de kjenner oss heller ikke.
Hvis vi kjente hverandre, hadde det kanskje ikke endt slik.
Klem meg, Ercan. Jeg får ikke nok av deg.
Jeg får ikke nok av deg heller.
-Jeg får ikke nok av den. -Den?
SLUTT
De som skriver skjebnen De som gir meg smerte
De stoppet Det som skjedde i går kveld
Takk.
De som elsker, sluttet å elske
Takk.
De som dro og aldri kom tilbake
Erşan, hva har du gjort?
Jeg gråter. Virkelig.
Jøss, hva slags film var det?
Ser du? Jeg kuttet håndleddene mine.
-Jeg sa jo det. -Det gjorde du.
Takk.
-Bravo! -Adjø.
Mami. Er baren stengt i dag?
Ikke i dag, Erşan!
-Ikke i dag! -Hva?
Jeg sa at jeg ikke fikk nok De sa at jeg gjorde det
Takk.
Dette er mitt siste ord til deg Måtte kjærlighetsglasset være fullt
Da jeg trodde skjebnen smilte til meg Det er over, sa de til meg
Jeg forventet ikke det.
Det er helt utrolig.
Erşan, de la igjen dette tidligere.
-Hva er dette? -Hva er det?
Det er rart.
ÅRETS MANN-KONKURRANSE
Hei, se.
En invitasjon til å representere Tyrkia i en årets mann-konkurranse i utlandet.
-Jøss! -Erşan!
Gjør det.
Hvis det var månedens mann, ville jeg blitt invitert. Jeg er det.
Det er ikke meg. Jeg er de bortkastedes årenes mann.
Så? Skal vi dra? Hva?
Vi har mye å gjøre. Kanskje, kanskje ikke.
-Sånn, ja! -Vi drikker!
-Kom igjen! -Gi meg en.
-Kom igjen. -Bånnski!
-Klare? Kom igjen. -Kom igjen.
Når du tenker grundig
Dette er ikke måten
Du må få slutt på dette
Be hjertet ditt om en pause
Frekk, sprø, umettelig
Tøm en drink
Snakk konstant
Du babler frem og tilbake
Be hjertet ditt om en pause
For øynene og øyenbrynene For innsiden og utsiden
Du må ta en titt
Be hjertet ditt om en pause
For øynene og øyenbrynene For innsiden og utsiden
Du må ta en titt
Hvis du drikker for mye, mister du tonen Snøvler med ordene
Ti stille
Vær taus, du får en pause
Frekk, sprø, umettelig
Tøm en drink
Snakk konstant
Du babler frem og tilbake
Be hjertet ditt om en pause
For øynene og øyenbrynene For innsiden og utsiden
Du må ta en titt
Be hjertet ditt om en pause
For øynene og øyenbrynene For innsiden og utsiden
Du må ta en titt
Tekst: Knut Normann