‎UN SERIAL NETFLIX
‎Motor!
‎POLIȚIA
‎Nimeni nu scapă de lege!
‎Nimeni nu scapă!
‎Nu scăpați de brațul lung al legii.
‎Opriți-vă, am spus!
‎Tăiați, la naiba!
‎Tonților! Faceți o treabă de căcat.
‎Deja mi-e silă. Pauză cinci minute. ‎Mai repetați!
‎- Ce faci, Pyro? ‎- Erșan!
‎- Bun-venit! ‎- Cum merge?
‎Bine. Mă ocup de explozii, coliziuni.
‎Și Tumtum e aici.
‎Da, și Altın.
‎Locotenenții se întorc, ‎de la studiourile Tunç.
‎Locotenenții…‎ Ăsta…
‎Nu sunt locotenenții Murat ‎și Necmi, din filmul meu?
‎Or fi avut ei o idee de film. ‎Nu prea știu multe.
‎E în regulă. Lasă!
‎Seyyal e aici. Mă duc s-o salut.
‎Da. Cum vrei.
‎- Ce mai faci, Nail? ‎- Salut!
‎Suntem gata? Ce se petrece?
‎Bună!
‎Salut, dragă Erkut.
‎Locotenenții se întorc?
‎Da, se întorc. Vezi? Torn un film aici.
‎Toată lumea e gata?
‎Să continuăm! Fiți atenți!
‎Gata clacheta! Motor!
‎Nimeni nu scapă de lege.
‎Tăiați!
‎Sunteți niște boi! Cu toții!
‎Nu mă meritați! Tăiați!
‎Cinci minute pauză.
‎Mă las, băieți. Nu mai fac filme un timp.
‎- Da, odihnește-te! ‎- Ba nu, ar trebui să mai faci. De ce nu?
‎Filmul ăsta, ‎Locotenenții…‎ Cum era?
‎Nu-s locotenenții din filmul nostru?
‎Așa fac la Hollywood. Cum îi zice?
‎Un‎ spin-off.‎ Aceleași personaje, alt film.
‎Bine, dar puteați să-mi spuneți.
‎Nu m-a întrebat nimeni.
‎Dacă și la Hollywood se face, am acceptat.
‎- Așa e. ‎- Chiar?
‎Acum urmăm regulile de la Hollywood?
‎Tu nu ești din Zeytinburnu?
‎Nu, dar, știi tu…
‎- Tu? ‎- Eu sunt din Moda, Erșan.
‎- ‎Întoarcerea locotenenților? ‎- ‎Locotenenții se întorc.
‎N-au decât. Bravo vouă!
‎- Ce mai faci, Seyyal? ‎- Bine. Tu?
‎Bine. Am auzit că te-ai logodit.
‎Dă-l naibii de bou!
‎M-a călcat rău pe nervi.
‎Am venit să-mi iau rămas-bun.
‎Rămas-bun?
‎Nu mai frecați menta acolo!
‎Idioților! Haideți înapoi la treabă!
‎Urlă mult la filmări. Înjură mult.
‎Lăbarul ăla n-are pic de talent. ‎Se descarcă pe alții.
‎Nu mă enervați! ‎Înapoi la treabă, haideți!
‎- Erșan! ‎- N-o face!
‎- Erșan, nu. ‎- Ușurel!
‎- E în regulă. ‎- Nu.
‎- E în regulă. ‎- Nu te enerva!
‎- E în regulă. ‎- Erșan!
‎Strigi și înjuri prea mult la filmări. ‎Nu se face.
‎- Chiar așa? ‎- Există o etichetă.
‎- Erșan, pe aici, te rog. ‎- Bine.
‎- E în regulă.
‎Actorul porno care fute lumea pe platou ‎îmi spune despre etichetă.
‎Ușurel, Erșan.
‎Ascultă, omule!
‎La filmări, lucrăm ca în familie.
‎Nu spune nimeni nimic
‎care să-i jignească pe alții, da?
‎Toți au grijă. Nimeni nu ridică glasul.
‎Dacă-mi mai înjuri prietenii când filmezi, ‎îți bag megafonul ăla în fund.
‎N-am megafon.
‎La ăla mă refer. Îl vezi? Ăla.
‎Când te bășești, o să suni ‎ca petrolierele din Bosfor.
‎Bine. A înțeles, Erșan.
‎- Ai înțeles? ‎- Da.
‎- M-ai înțeles? ‎- Da.
‎- Scuze! ‎- Da.
‎Ăsta o să fie cumsecade ‎când sula calului devine ac de gramofon.
‎- Bine. ‎- Așa.
‎- Exact. ‎- Așa se înjură.
‎- Funcțional. ‎- Bine.
‎- Te rog. ‎- Boule!
‎- Bine. ‎- Bun.
‎- Bine. ‎- Baftă!
‎La revedere!
‎În regulă.
‎Haideți să… Știți ceva? Haideți!
‎Erșan!
‎Bun-venit!
‎- Batiste ude peste tot. ‎- Se plânge ca la balamuc.
‎Iar între timp, voi râdeți.
‎Desigur. Râdem, nu?
‎Ce pui la cale? Cum merge?
‎Am auzit ‎că ai făcut un film cu karate. Așa e?
‎Nu, am încasat-o destul ‎în sezonul trecut, ajunge.
‎Am venit pentru altceva.
‎Vă amintiți ‎când mi-ați împrumutat niște bani?
‎Ei bine…
‎acum că ‎Trage-le-o în gură…
‎Treaba n-a mers cum am sperat.
‎Mă întrebam dacă am putea relansa
‎proiectul ‎Trage-le-o în gură.
‎„Erșan Kuneri le-o trage în gură.”
‎Le-a tras-o.
‎„Dacă are ocazia.”
‎Am putea adăuga asta. ‎„Le-o trage dacă are ocazia.”
‎Erșan, ești o mare vedetă.
‎- Mulțumesc. ‎- Ascultă!
‎Avem un proiect, cum îi zice?
‎- Nu mă mai săturam. ‎- Da.
‎- ‎Îi zice ‎Nu mă mai săturam. ‎- Are o intrigă?
‎Desigur.
‎Ascultă!
‎Hai să-l facem împreună! ‎Scenariul e beton.
‎Include o fabrică, un conflict de clasă,
‎un club de noapte, faimă ‎și multă răzbunare.
‎În plus, poți scrie orice vrei să adaugi.
‎Nu mă…‎ Pare genul arabesque.
‎I-ați putea spune ‎Nu mă mai săturam de ea.
‎Domnule, tipul e un geniu.
‎Tocmai mi-a venit ideea.
‎Sau i-ați putea spune ‎De ea nu mă mai săturam.
‎- Așa pare mai complicat. ‎- Da.
‎Ascultă!
‎Ne trebuie trei-patru cântece.
‎Rezolvăm noi asta.
‎Hai să facem filmul ăsta împreună!
‎Apoi, poți face orice vrei.
‎Sunt sincer surprins. ‎Nu spun că nu fac asta.
‎Mă mir, pentru că am venit la voi
‎și credeam că veți râde de mine, ‎mă veți ironiza.
‎Cum poți spune asta, Erșo?
‎De fapt, a fost un pic așa, dar…
‎În fine, băieți.
‎E grozav. ‎Nu mă mai săturam. ‎Arabesque. Putem s-o facem.
‎Magia asta a filmelor e pentru noi,
‎pentru profesioniștii ca noi,
‎sau mediul ăsta magic, filmul…
‎Cât primesc din asta?
‎- În afară de contract, zece la sută. ‎- Zece? S-a făcut.
‎O să vă fac un film arabesque
‎de-o să curgă lacrimile valuri ‎în cinematografe.
‎Vreți sex în film?
‎E în regulă, fie și metaforic.
‎Din punctul meu de vedere,
‎viața protagonistului e varză.
‎- Pe toată durata filmului. ‎- Trece prin multe, oricum.
‎Lasă-l să moară de trei ori! ‎Să fie pe jumătate mort.
‎Nu mă deranjează.
‎Să moară la naștere.
‎La naștere? Nu, că ar fi un film scurt.
‎Putem s-o facem. Și încă foarte bine.
‎Pentru cinema!
‎- Pentru cinema! ‎- Pentru cinema!
‎Prieteni, situația e dramatică.
‎Sunt sigur că Erșan o să vă spună ‎când sosește,
‎dar nici nu vă imaginați cât de rău e.
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎De moartea vine pe tăcute ‎La mine-o poți trimite
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎De moartea vine pe tăcute ‎La mine-o poți trimite
‎Unde ai fost? Ne-am făcut griji.
‎Te simți bine, Erșan? Pari ‎agité.
‎Alev! „ Agité”?
‎Ce? Pentru Dumnezeu!
‎Era într-un ziar. ‎Nu doar tu știi cuvinte complicate.
‎Ce vrei să spun? ‎Pari supărat. Ești supărat?
‎Dimpotrivă, mă simt bine. Eryetiș!
‎Ia strugurii ăștia și servește lumea!
‎Mă simt foarte bine.
‎Locotenenții se întorc,‎ deci?
‎Las-o baltă, omule!
‎S-a ales praful.
‎Ce? Ați oprit filmările?
‎Să ne spună el!
‎Platoul a explodat la propriu. ‎A sărit în aer. Regizorul e la spital.
‎A fost un accident nefericit. ‎Se mai întâmplă.
‎Îmi pare rău. Și tipul?
‎N-are decât să putrezească!
‎Apropo de ticăloși, aș spune ‎câteva cuvinte, dacă îmi permiteți.
‎Am discutat cu Erșan ‎și am decis să ne lăsăm.
‎Și din câte îmi amintesc, ‎îi datorăm bani lui Seyyal pentru filme.
‎Lui Feride și Alev, nimic.
‎Dar dacă vă datorăm bani, spuneți-ne acum!
‎Serviți struguri!
‎- Mulțumesc. ‎- Poftă bună!
‎Nu mă mai săturam.
‎- Nici eu. ‎- Nici eu.
‎- Cred că niciunul. ‎- ‎Nu mă mai săturam de ea.
‎Erșan, vrei să murim de curiozitate?
‎Vrei să ne faci să plângem?
‎Noul film. ‎Nu mă mai săturam de ea.
‎- Aici e ‎Nu mă mai săturam. ‎- Am adăugat „de ea”.
‎E un joc de cuvinte, gen Gigifu Tăciosu'?
‎Frumos!
‎Nu, e noul nostru proiect.
‎E plin de teme arabesque.
‎E nemaipomenit.
‎Am scris un scenariu fenomenal. ‎M-am interesat ce face lumea să plângă.
‎Și am adăugat lucruri ‎ca tristețe, regret, noroc, șansă,
‎sfidare, protest ‎și alte sinonime tensionate.
‎Aveți roluri cu toții. Ce ziceți?
‎O să ne faci să plângem? E trist?
‎Foarte trist, dar o să râdem mult.
‎Și banii?
‎Neco și Muzo.
‎Zece la sută plus contractul. ‎Deschidem biroul mâine?
‎Îl anunț și pe Fedon.
‎Bine.
‎Să bem pentru asta! Haideți!
‎Îmi place să vă văd zâmbind. Trăim în lux.
‎- Atunci, pentru lux. ‎- Bine, fie.
‎Pentru mai mult lux!
‎Noroc!
‎O să râdem un pic. O să plângem mult.
‎STUDIOURILE KUNERİ ‎MONTAGE INDUSTRIES SRL
‎NU MĂ MAI SĂTURAM
‎Orice-mi amintea de tine ‎În flăcări am aruncat
‎Pozele-ți de pe pereți ‎Pe toate le-aruncam
‎DUBLAT LA STUDIOURILE DIMITRI VAPURIDIS
‎S-a întâmplat pe-neașteptat' ‎De parcă nici n-ai existat
‎Ca pe o aluniță te-am îndepărtat
‎Numele-ți l-am șters pe dat' ‎Chipul, eu ți l-am uitat
‎După tine, mă dădeam la toată lumea
‎Numele-ți l-am șters pe dat' ‎Chipul, eu ți l-am uitat
‎După tine, nu-mi mai reveneam defel
‎În minte încă te purtam în secret ‎Durerea-mi se stinge încet
‎Nu pe tine, ci soarta-mi am blestemat
‎Ai spus: „Nu veni în primăvară” ‎Poate nu voi fi aici nici vara asta
‎Ca de-o haină veche, de mine te-ai lepădat
‎Numele-ți l-am șters pe dat' ‎Chipul, eu ți l-am uitat
‎După tine, mă dădeam la toată lumea
‎Numele-ți l-am șters pe dat' ‎Chipul, eu ți l-am uitat
‎După tine, nu-mi mai reveneam defel
‎Orice-mi amintea de tine ‎În flăcări am aruncat
‎Nu pe tine, ci soarta-mi am blestemat
‎S-a întâmplat pe-neașteptat' ‎De parcă nici n-ai existat
‎Ca de-o haină veche, de mine te-ai lepădat
‎Cântecele și versurile tale ‎îmi sunt foarte dragi.
‎Mi-e teamă să nu se întâmple ceva ‎și să ne despărțim.
‎Zeynep, suntem împreună de 22 de ani. ‎Am copilărit împreună.
‎Tata a lucrat în atelierul ăsta, ‎care era al tatălui tău.
‎Și acum e tot așa.
‎Am rezistat atât. ‎Cred că doar moartea ne poate despărți.
‎- Dragul meu! ‎- Iubirea mea!
‎- Aș vrea să știu un lucru. ‎- Ce?
‎Știi orchestra care se aude în fundal, ‎atunci când cânți?
‎De unde vine?
‎Te referi la asta?
‎Ca pe-o aluniță te-am îndepărtat
‎Cântul tău e atât de sincer și frumos,
‎iar vocea, emoționantă, Ercan.
‎- Zeynep, ce este? ‎- Nimic.
‎- Îți curge sânge din nas. ‎- Nu e nimic.
‎Serios, nu e nimic.
‎- Ce-i ăsta? ‎- Mi-am făcut raze la piept.
‎N-am nimic. ‎Le-am făcut într-o doară.
‎Cum asta?
‎Zeynep, nu-ți face griji! ‎Nimic nu ne va despărți.
‎Nici măcar moartea.
‎Și dacă doar devenim nefericiți?
‎Nici atunci nu ne despărțim?
‎Prostuțo!
‎Ercan! Zeynep!
‎Coșkun. Gülcan!
‎Ercan, pe când cântai, ‎Coșkun nu se putea opri din tușit.
‎E ciudat. ‎Ce se întâmplă, fiu al patronului?
‎Măi băiete, ce te supără?
‎Coșkun? Ăsta e sânge.
‎Nu se poate. E imposibil.
‎Măi năzdrăvanule!
‎Păcat!
‎Din păcate, e ciuma albă.
‎E fără speranță, doctore?
‎Tu cine ești?
‎Tatăl ei. Sărmanul ei tată.
‎Sunt gata să-mi sacrific averea ‎ca s-o salvez pe fiica mea.
‎Dle doctor Ali!
‎Tensiunea mea diastolică ‎e uneori 95, ba chiar 100.
‎Am luat anticoagulante un timp.
‎Dar când trag de fiare și mănânc sănătos,
‎totul e bine.
‎E 120 cu 80.
‎Te rog să pleci.
‎Mulțumesc.
‎Să plecăm, Zeynep!
‎Nu mai plânge, Gülcan! Ajunge!
‎Sunt adevărați îngeri, mamă.
‎Tatăl lui m-a acceptat drept noră, ‎deși îi sunt angajată.
‎Eu și Coșkun ne vom căsători.
‎Dar știi ce a spus doctorul?
‎Din păcate, ‎nu se mai poate face nimic.
‎Doar tăcere.
‎Plăcere?
‎Da, plăcere.
‎Deși Ercan e fiu de muncitor, ‎îl iubesc ca pe fiul meu.
‎Ar trebui să-i lăsăm lui ‎atelierul cel mic.
‎Dă-le angajaților ‎pământurile și camerele.
‎Ce este, frate?
‎Voiam să mă însor cu Gülcan.
‎Dar mi-e că voi fi o povară ‎pentru cât oi mai avea de trăit.
‎De ce ni se întâmplă nenorociri? De ce?
‎Precum cascada e dorința
‎Așa e ea, o scuză, viața
‎Ce este? Ce se aude?
‎Spus-am că nu mă mai săturam ‎Cu ei mă contraziceam
‎Ercan!
‎Acesta e cuvântul meu ultim
‎Paharul iubirii să-ți fie pururi plin
‎Tocmai când credeam că soarta mi-a surâs
‎S-a terminat, așa mi-au zis
‎Tată? Tată!
‎- Zeynep! ‎- Tăticule!
‎Tăticule! Nu!
‎Te rog, tată!
‎Tată, ți-e rău?
‎Zeynep!
‎- Ercan! ‎- Ce s-a întâmplat?
‎Tatei i s-a făcut rău, Ercan.
‎Durere! Vino, căci sunt gata!
‎Vino! Nu mă poți îngenunchea, viață!
‎Voi rezista! Voi îndura toată durerea!
‎Haide, lovește-mă!
‎Mai lovește-mă! ‎Voi îndura. Nu mă voi da bătut!
‎Ercan! Și tata?
‎Da, tatăl tău.
‎Patronul meu.
‎Cine sunt eu, pe lângă el? ‎Doar un muncitor.
‎Ercan, nu la asta mă refeream.
‎Nu, sunt un muncitor neînsemnat.
‎Dar el e puternicul patron!
‎- Nu? ‎- Nu.
‎Ce boală are, doctore? Spuneți-mi!
‎Hemoroizi.
‎Alea nu sunt raze la piept?
‎Din păcate, s-au întins la plămâni.
‎Îmi plătiți onorariul?
‎Minciuni! Numai minciuni!
‎Eu nu cred în medicină! Minciuni!
‎Să plecăm de aici!
‎Cât vă datorăm?
‎Vrei să fixez un preț ‎pe viața tatălui tău?
‎Cât crezi că face viața unui om?
‎Dle doctor, ce e cu dvs.?
‎Din păcate, e ciuma albă.
‎De limba-mi încremenește ‎Iar timpul împietrește
‎De lumea se face scrum
‎Tu câșt…
‎„Încercarea mea.”
‎„Arză-mi-ar soarta!”
‎„Împușcă-mă să mor.”
‎„Nenorociții.”
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎De moartea vine pe tăcute ‎La mine-o poți trimite
‎Ercan, fiule!
‎Nu atinge sazul ăla!
‎Sunt discurile tatei, nu?
‎Blestematul de el!
‎Da, sunt ale lui.
‎De ce nu mi-ai spus de ele?
‎Tatăl tău era să ne ducă la sapă de lemn ‎în tinerețea lui.
‎N-am spus nimănui despre ele.
‎Însă văd‎ ‎că tu îi calci pe urme.
‎Sazul ăsta aduce doar necazuri, ‎supărare și disperare, Ercan.
‎Și pe măsură ce cânți,
‎rând pe rând, vom cădea toți.
‎Uită-te la titluri! ‎„Nenorociții.” „Încercarea mea.”
‎Nu. Nu cânta!
‎- Voi cânta, mamă. ‎- Nu!
‎- Ba da! ‎- Nu! Ne omori pe toți!
‎- Ba da! ‎- Mamă?
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ar trebui să le spui tuturor. ‎Trebuie să știe.
‎- Voi cânta. ‎- Frate?
‎- Sus, mamă! ‎- Plecăm!
‎Avem probleme.
‎Haide, du-te!
‎De limba-mi încremenește
‎Ce este?
‎O să iasă urât, Gülcan.
‎- Mamă! ‎- Încui ușa.
‎- Ce este? ‎- Doamne-ajută!
‎- Gülcan! ‎- Haide!
‎Ce se întâmplă?
‎Mamă!
‎Deschideți ușa!
‎Gülcan!
‎Voi cânta!
‎Bun-venit, Zeynep!
‎Orhan Verevli. Psihiatru. ‎Are să ne spună ceva.
‎Bună ziua, dră Zeynep.
‎Afecțiunea lui Ercan e complicată.
‎Dar efectul asupra voastră ‎poate fi explicat cu ușurință.
‎De când cântă Ercan?
‎De patru-cinci ani?
‎Și sazul tatălui său
‎când a intrat în joc?
‎- Acum 15 zile. ‎- L-a găsit recent.
‎Le-am ținut ascuns ani de-a rândul.
‎- Astea sunt discurile? ‎- Da.
‎„Nenorociții.”
‎„Încercarea mea.”
‎„Împușcă-mă să mor.”
‎„Arză-mi-ar soarta.”
‎E clar. Trăiește?
‎- Nu. ‎- Perfect normal.
‎Gürsel Erses.
‎Cred că mi-l amintesc.
‎Ce e, doctore? Spuneți-ne!
‎Înseamnă totul pentru noi.
‎Ascultați,
‎dacă lăsăm deoparte ‎partea parapsihologică,
‎aș spune că e vorba ‎de un impact psihologic în masă.
‎Faptul că Ercan vă iubește ‎mărește impactul.
‎Cântecele lui vă îmbolnăvesc.
‎Întâi psihic, mai apoi fizic.
‎Dar e culmea!
‎Domniță,
‎bănuiesc că nu cunoașteți experimentul
‎în care unei picături de apă ‎i s-a spus: „ești o ciudată”,
‎iar structura sa s-a modificat.
‎Doamne!
‎Moștenită de la tatăl său,
‎o putere mistică
‎sau o înclinație, dacă vreți,
‎prinde viață în muzica arabesque.
‎Iar muzica lui duce
‎la degradare celulară
‎la persoanele expuse la ea.
‎Cum spune el întruna: ‎„Nu mă mai săturam”.
‎Stima de sine e nesătulă ‎și cere tot mai mult.
‎Există și ‎case-‎uri ‎pe care le consider „adicție traumatică.”
‎Case-‎uri?
‎Gândiți-vă la Ercan ‎ca la o victimă ‎slash‎ vânător
‎care devine vârcolac când ia sazul, ‎fără să-i pese de ceilalți.
‎- Slash? ‎- Slasher.
‎Fratele meu nu e vârcolac. ‎Nu înțelegeți muzica arabesque.
‎Sunteți un robot înfumurat, pizmaș, ‎incapabil să devină o ființă umană.
‎Dar după trei zile ‎fără expunere la muzica lui Ercan,
‎vedeți că nivelul globulelor roșii ‎ale lui Coșkun a crescut mult.
‎Așa ar trebui să înțelegeți
‎cât de imaturi sunteți.
‎Mă simt mai bine.
‎Deci iubirea noastră amplifică efectul.
‎Iubirea e o crimă, ‎chiar și științific. Asta e?
‎Atenție la fata asta!
‎Mintea lui Zeynep e complet posedată.
‎Fiindcă e îndrăgostită.
‎- Iubiții nu mor, dle Orhan. ‎- Ba dimpotrivă, nici nu-ți imaginezi!
‎Deschideți ușa!
‎- Doamne! ‎- Zeynep!
‎- E aici! ‎- Nu!
‎- Ușurel! ‎- Ușa!
‎- Nu-i nimic, nu cântă. ‎- Cine e acolo?
‎Ar trebui să ne pregătim.
‎- Ușa! ‎- Frate!
‎Frate!
‎- Nu! ‎- Zeynep!
‎Deschideți ușa!
‎Deschideți ușa! Mă auziți?
‎Zeynep!
‎Ce se întâmplă? Deschideți ușa!
‎- O să sparg ușa! ‎- Nu! Nu veni!
‎De ce m-ați încuiat acolo? ‎De ce m-ați izolat?
‎Atenție! Se joacă cu mintea voastră.
‎Voi încercați doar să vă protejați.
‎Dar el a luat-o personal ‎și încearcă să vă facă să aveți remușcări.
‎Cine e el? Ce caută între noi?
‎Nesocotește știința și susține ‎că viața poate fi condusă de emoții.
‎Coșkun, fratele meu, ‎ce faci cu pușca aia?
‎Ercan, dragule!
‎Te rog, liniștește-te!
‎Se pare că ne îmbolnăvești ‎cu cântatul tău.
‎- Vrei să-i pui capăt, te rog? ‎- Nu.
‎Vreți să nu mă mai tânguiesc?
‎Vedeți? Aveți grijă! Devine defensiv.
‎Frate, te rog!
‎Mâinile mi le-au legat
‎Ochii mei mi i-au înnădit…
‎Coșkun! Nu!
‎- Nu! ‎- Terminați!
‎Ești fratele meu. Te-am iubit.
‎- Dar nu-i mai răni pe toți! ‎- Ercan!
‎Nu-mi puteți opri muzica! ‎Nici tânguiala.
‎Coșkun!
‎Ce ai făcut?
‎De ce?
‎Ercan, de ce?
‎Dră Zeynep, ajunge!
‎- De ce? ‎- Crede în știință! Haide!
‎Rușine să-ți fie!
‎Te-am iubit ca pe fiul meu!
‎Sunt o victimă a sorții.
‎Haideți, loviți-mă!
‎Ucideți-mă!
‎Ercan!
‎V-am avertizat.
‎Coșkun nu va mai putea merge.
‎Gülcan, dacă vrei să lucrezi ‎într-un club de noapte,
‎cum cred că se va întâmpla, ‎ia cartea asta de vizită!
‎- Sunt cunoștințe de-ale mele. ‎- Club? De ce naiba spui asta?
‎Știința a tras niște concluzii ‎pe baza experimentelor.
‎În orice caz, ar trebui să mă asculți.
‎Apropo, tatăl vostru ‎va face un infarct acum.
‎E previzibil.
‎- Tată! ‎- Doamne!
‎- Tată! ‎- Nu!
‎Tată!
‎- Tată! ‎- Dragule.
‎Ercan!
‎Tată!
‎Cum e rana mea?
‎Uite, nu se vindecă
‎Rana mea e carne vie
‎Mă chinuie neîncetat
‎De căzut când voi cădea ‎Va râde lumea
‎La tine visez ‎Rana-mi nu se mai închide
‎Nimeni nu întreabă: ‎„Cum e rana ta?”
‎Doar tu și rana mea ‎Și țigara-mi fumegândă
‎Nimeni nu întreabă: ‎„Cum e rana ta?”
‎Cum e rana mea?
‎Uite, nu se vindecă
‎Rana mea e carne vie
‎Cum e rana mea?
‎Uite, nu se vindecă
‎Rana mea e carne vie
‎Cum e rana mea?
‎Uite, nu se vindecă
‎Rana mea e carne vie
‎Cum e rana mea?
‎Uite, nu se vindecă
‎Rana mea e carne vie
‎CASA DE DISCURI COSMOS
‎Ai stârpit asta din fașă.
‎Da.
‎Ce să-i faci? Asta mi-e meseria.
‎El e în închisoare,
‎mama lui bocește,
‎iar surioara lucrează ‎într-un club de noapte.
‎Capacitatea ta de manipulare e uimitoare.
‎Ce vrei, să-i lăsăm să distrugă muzica?
‎Niciodată!
‎Există jazz și există muzică polifonică.
‎Iar ei vor să se tânguiască de durere?
‎Îi distrug pe toți.
‎Le distrug viața, rând pe rând.
‎Trebuie să-i transferăm 5.000 de lire ‎doctorului Ali pentru rezultatele false.
‎O să ne ocupăm.
‎De ce să puneți capăt muzicii arabesque?
‎N-o vreau și pace! Ghinion!
‎Ercan are o voce puternică.
‎Am vrut să-l scot din joc ‎până nu devine faimos.
‎Îi voi distruge pe toți, până la ultimul.
‎Lumea va asculta jazz. ‎Fie și cu de-a sila.
‎Asta e o prostie, Suat. Nu știi nimic. ‎N-ai idee de dinamica socială.
‎Cu ce e diferit blues-ul, ‎care-ți place atât?
‎Ajunge! Blues-ul e departe ‎și nu erodează societatea.
‎”Am văzut-o pe șosea ‎Maică-sa n-a vrut s-o dea”.
‎Astea nu mă corup. Sunt în engleză.
‎Dar muzica arabesque e diferită.
‎Și împuțită.
‎Mi-e milă de tine.
‎Ești ignorant. Un ignorant cu școală.
‎Dacă știam mai multe, ‎nu eram personajul negativ.
‎Nu mă face!
‎Pe ea n-ai spălat-o pe creier.
‎Fiindcă n-are creier.
‎Când răul îți va exploda în față, ‎o să aștept explicațiile științifice.
‎Atunci, îi vom spune karma. Și nu e ‎științifică. Deci nu se va întâmpla așa.
‎Obținem ce vrem. Uită-te în jur!
‎Privește!
‎Casa de discuri Cosmos. ‎Noi dăm tonul.
‎Atenție la fata asta!
‎După cum merg lucrurile, ‎o să ți-o tragă.
‎Uite-atât o să primească.
‎Surioară, putem vorbi?
‎Cine sunteți?
‎Iubitul tău, Ercan,
‎e nevinovat.
‎Ați fost înșelați.
‎E un mare artist ‎și de aceea unii vor să îl oprească.
‎Vă rog, plecați! ‎Nu vă mai amestecați în viața noastră.
‎Zeynep, Ercan te iubește.
‎Să nu uiți asta!
‎Și…
‎nu ai cancer.
‎A fost o făcătură.
‎Doamne!
‎Ercan!
‎Ce frumos ai cântat!
‎Mulțumesc, Oropsitule.
‎- Ne-ai înmuiat inimile. ‎- Mulțumesc.
‎Sperăm să nu te întorci. ‎Pleci mâine?
‎Ieșim, Cemal. Îl iau pe Ercan cu mine.
‎Ne ducem la clubul de noapte.
‎Sigur se tipăresc deja postere cu tine.
‎Lasă poantele.
‎- Iar ești năzdrăvan. ‎- Defel!
‎Vreau să-i scuturi. ‎Să iei İstanbulul pe sus.
‎Oricât ai scutura, ‎câteva picături tot ajung pe pantaloni.
‎O glumă atât de proastă,
‎că m-ai făcut să râd ‎în ciuda necazurilor mele.
‎Îmi amintești de neputința de a face ‎ca personajele amuzante să amuze.
‎Nu știu cuvinte pretențioase. ‎Dacă mă înțelegi.
‎Am râde atât de tare dacă te-ai bâlbâi.
‎Nu pot face asta.
‎PENITENCIARUL BAYRAMPAȘA
‎Zeynep!
‎Ercan!
‎- Zeynep, iubito! ‎- Ercan!
‎Atenție la sazul meu!
‎Ercan! Am fost spălată pe creier.
‎Te rog să mă ierți.
‎Iar boala mea a fost o minciună.
‎Tata face fizioterapie recuperatorie.
‎Fizio?
‎Și Gülcan?
‎Coșkun?
‎Lucrează la clubul de noapte Çakır.
‎Unul se ocupă de toalete,
‎altul
‎este escortă.
‎Cine e la toalete? Gülcan?
‎Gülcan e la toalete?
‎Te rog, spune că e Gülcan. Te rog!
‎Coșkun.
‎Coșkun!
‎Porniți spre club!
‎Oropsitule, fii cu ochii pe Zeynep!
‎Sigur, Ercan.
‎- Încotro? ‎- La clubul de noapte.
‎E unul singur, oricum. Nu-l poți rata.
‎- E veselie înăuntru? ‎- Da. De ce întrebi?
‎Îl voi umple cu tristețe.
‎Îl voi umple cu regret.
‎TREABA MICĂ - TREABA MARE
‎Ercan.
‎Coșkun.
‎Iartă-ne, frate!
‎Viața ne-a mânjit.
‎Nu, Coșkun. Sunteți cei mai puri ‎din câți am cunoscut vreodată.
‎Gülcan?
‎E acolo, frate.
‎Vino cu mine!
‎Gülcan!
‎- Gülcan, unde ești? ‎- Fugiți!
‎Gülcan!
‎Ercan, frate?
‎Gülcan!
‎Ajunge! Ai mers prea departe.
‎Nu mișcați!
‎Sunt gata, frate.
‎Coșkun, nu!
‎Pentru Gülcan. Sunt gata, frate.
‎Coșkun!
‎E în regulă.
‎O să fim împreună ca pe vremuri. Doar…
‎Ștrengarule!
‎Fratele meu!
‎- Vino încoace! ‎- Frate!
‎Mâinile mi le-au legat
‎Ochii mi i-au înnădit
‎Aripile-au retezat
‎Și m-au osândit
‎De tine nu mă mai satur
‎Nu mă mai satur
‎Și tot așa.
‎Nu poți scrie versuri de-astea ‎fără să trăiești durerea.
‎Vă place?
‎O să ajungi mare. ‎Vreau să începi săptămâna viitoare.
‎Înainte de a începe,
‎vreau o gală de la dvs.
‎O gală la care să invit ‎oameni dragi și oaspeți speciali.
‎Nicio problemă.
‎Fiți binecuvântați!
‎- Mulțumesc. ‎- Nu e nevoie.
‎Un trabuc, dragă!
‎Cum arăt, iubito?
‎Mor de frică să nu pățim ceva.
‎Ce să pățim? Sunt aici pentru tine.
‎Asta spun și eu.
‎Oaspeții s-au așezat. ‎Și tatăl tău e la masă, surioară.
‎Bravo!
‎Cred că o să vină altă formație. ‎Se pregătește.
‎Vine Ercan.
‎Ce se întâmplă? Unde ne-au adus?
‎- Eu nu… ‎- Nu mișcă nimeni.
‎Tu
‎Tu-mi tai răsuflarea, tu
‎Tu
‎Tu-mi răscolești lumea, tu
‎Iar de limba-mi încremenește
‎De timpul împietrește
‎De lumea se face scrum
‎Tu câștigi totul acum
‎De speranța se va stinge
‎Și de soarta mă învinge
‎De inima-mi se oprește
‎Ea va fi a ta
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎Tu nu ucizi, ci chinui
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎De moartea vine pe tăcute ‎La mine-o poți trimite
‎Îmi spui să aștept cu drag
‎Sufletul ca să mi-l trag
‎În fiece nor de fum ‎Tu ești visul meu
‎Dac-această așteptare
‎Fi-va inutilă
‎Atunci lumea vreau să știe
‎Că ești făr' de milă
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎Tu nu ucizi, ci chinui
‎Nu-mi cere să plec ‎Nu te pot părăsi
‎De moartea vine pe tăcute ‎La mine-o poți trimite
‎Hemoragie cerebrală.
‎Condoleanțe.
‎Nu-i cunoșteam pe răposați. ‎Și nici ei pe noi.
‎Dacă ne-am fi cunoscut, ‎nu s-ar fi terminat așa.
‎Îmbrățișează-mă, Ercan! ‎Nu mă mai satur de tine.
‎Nici eu de tine.
‎- Nu mă mai satur de ea. ‎- De ea?
‎SFÂRȘIT
‎Cei ce scriu destinul ‎Cei ce mă chinuie
‎Au pus punct la toate ‎După cele de azi-noapte
‎- Mulțumesc. ‎- Mersi.
‎Mulțumesc.
‎Cei ce au uitat iubirea
‎Mulțumesc.
‎- Mersi. ‎- Mersi.
‎Cei ce nu s-au mai întors
‎Erșan, ce ai făcut?
‎Uite, plâng. Serios.
‎Omule, ce mai film!
‎Vezi? Mi-am tăiat venele.
‎- V-am spus eu. ‎- Așa e.
‎Mulțumesc.
‎- Bravo! ‎- Rămas-bun!
‎Mami! Barul e închis azi?
‎Azi nu, Erșan!
‎- Nu azi! ‎- Ce?
‎Spus-am că nu mă mai săturam ‎Cu ei mă contraziceam
‎Vă mulțumesc.
‎Acesta e cuvântul meu ultim ‎Paharul iubirii să-ți fie pururi plin
‎Tocmai când credeam că soarta mi-a surâs ‎S-a terminat, așa mi-au zis
‎Nu m-am așteptat la asta.
‎E incredibil.
‎Erșan, au lăsat ăsta aici mai devreme.
‎- Ce e? ‎- Ce?
‎E ciudat.
‎CONCURSUL BĂRBATUL ANULUI
‎Priviți!
‎E un fel de invitație ‎de a reprezenta Turcia
‎la concursul Bărbatul Anului.
‎Erșan! Fă-o, te rog!
‎Dacă era „Bărbatul lunii”, ‎m-ar fi invitat.
‎Eu sunt Bărbatul lunii.
‎Categoric nu sunt eu. ‎Eu sunt un bărbat trecut.
‎Deci? Mergem?
‎Avem multe de făcut. ‎Poate că da, poate că nu.
‎- Asta e! ‎- Să bem!
‎- Noroc! ‎- Dă-mi unu!
‎- Haideți! ‎- Pân' la fund!
‎- Gata? Haideți! ‎- Haide!
‎Subtitrarea: Nicu Teodorescu