СЕРІАЛ NETFLIX
Мотор!
ПОЛІЦІЯ
Ніхто не уникне закону!
Від довгої руки закону не втекти.
Я сказав, стояти!
Стоп, чорт забирай!
Дурню! Ти робиш якусь фігню.
Мені це вже набридло. Перерва. Йди репетируй.
-Як справи, Піро? -Ого, Ершане.
-Вітаю. -Як справи?
Усе добре. Займаюся каскадерством.
Тумтум теж тут.
Так, Алтін теж.
Це «Лейтенанти повертаються»
від «Тунч Філм».
«Лейтенанти…»
Лейтенанти Мурат і Некмі з мого фільму?
Мабуть, вони щось спланували. Я мало що знаю.
Нічого. Не хвилюйся.
Тут Сейял. Треба привітатися.
Так, як хочеш.
-Як справи, Наілю? -Привіт. Вітаю.
Готові? Як ви?
Доброго дня.
Привіт, Еркуте.
«Лейтенанти повертаються»?
Так. Бачиш? Я знімаю тут кіно, тож повертаються.
Усі готові?
Починаймо. Слухайте уважно.
Клаппере, готуйся. Мотор!
Ніхто не уникне закону!
Знято!
Ви всі покидьки! Усі!
Ви мене не варті! Знято!
Перерва, хлопці.
Я зав'язую. Якийсь час не зніматиму кіно.
-Так, відпочинь. -Ні, не треба. Навіщо?
Ці «Лейтенанти» — хто вони?
Хіба це не лейтенанти з наших фільмів?
Так часто роблять в Голлівуді. Що це?
Це називається спін-оф. Ті самі герої, інший фільм.
Добре, але могли б спитати.
Мене ніхто не питав.
Нам сказали, що в Голівуді так роблять.
-Так. -Справді?
Ми дотримуємося правил Голлівуду?
Хіба ти не з Зейтінбурну?
Ні, але ж…
-А ти? -Я з Моди, Ершане.
-«Лейтенанти повертаються»? -«Лейтенанти повертаються».
Нехай повертаються. Молодці.
-Як справи, Сейял? -Добре, а в тебе?
Добре. Я чув, ти заручилася.
До біса того покидька.
Він дуже мене дратував.
Я прийшов попрощатися.
Попрощатися?
Ей! Годі базікати!
Ідіоти. Повертайтеся до роботи!
Він багато кричить і лається на майданчику.
У придурка немає таланту. Він знущається з інших.
Не бісіть мене! Повертайтеся до роботи!
-Ершане. -Не роби цього.
-Припини! -Спокійно.
-Усе гаразд. -Ні.
Нічого. Не засмучуйся.
-Нічого. -Ершане.
Ей, ти забагато кричиш на майданчику і лаєшся. Це ницо.
-Правда? -У кожній роботі є етикет.
-Ершане, йди сюди. -Гаразд.
-Добре. -Усе гаразд.
Порнушник, який трахається на майданчику, розказує мені про етикет.
Заспокойся, Ершане.
Послухай.
На знімальному майданчику ми працюємо як брати і сестри.
Ніхто не каже слів,
які образять когось іншого.
Усі дуже обережні. Ніхто не підвищує голос.
Якщо ще раз лаятимеш моїх друзів під час зйомок,
я засуну тобі мегафон у дупу.
У мене немає мегафону.
Я про той кажу. Бачиш?
Ти будеш гудіти танкерам, які проходять Босфор, коли пердітимеш.
Все. Він зрозумів, Ершане.
-Ясно? -Ясно.
-Зрозумів? -Звичайно.
-Вибач. -Так.
Якщо він стане нормальним, то з моєї дупи вилетять мавпи.
-Добре. -Гаразд.
-Саме так. -Має бути так.
-Практично. -Добре.
-Будь ласка. -Гівнюк.
-Ну все. -Добре.
-Так. -Хай щастить.
До побачення.
Добре.
Давайте забудемо про це.
Ого, Ершане.
Вітаю.
-Ми забираємо серветки з підлоги. -Люди плачуть від щирого серця.
А ви тим часом смієтеся.
Звісно. Нам треба сміятися, так?
Чим займаєшся? Як справи?
Чув, ти знімаєш фільм про карате. Так?
Ні, цього сезону нас життя відлупцювало.
Я прийшов з іншої причини.
Пам'ятаєте гроші, які ви мені дали?
Що ж, тепер
«Стріляй прямо в рот»…
Все йде не так добре, як я сподівався.
Цікаво, чи можна відродити проєкт
«Стріляй прямо в рот»?
«Ершан Кунері стріляє прямо в рот».
Стріляв би.
«Якщо йому дадуть шанс».
Додамо це. «Стріляє, якщо йому дадуть шанс».
Ершане, ти велика зірка.
-Ви мені лестите. -Слухай.
У нас є проєкт, як він зветься?
-«Мені завжди мало». -Так.
-Фільм «Мені завжди мало». -У ньому є сюжет?
Звісно.
Слухай.
Зробімо це разом. Сценарій чудовий.
У сценарії є фабрика, класовий конфлікт,
клуб, слава і велика помста.
Крім того, ти можеш писати все, що хочеш.
«Мені…» Звучить, як арабеск.
Можна назвати «Мені завжди кортить».
Чувак, він геній!
Просто спало на думку.
Або, можна назвати
«Завжди кортить мені».
-Так значно складніше. -Так.
Слухай.
Нам треба три–чотири пісні.
Щось придумаємо.
Знімемо цей фільм разом.
Тоді можеш робити, що хочеш.
Я дуже здивований. Я не кажу, що не зроблю цього.
Я здивований, бо, прийшовши до вас,
я думав, що ви знущатиметеся з мене.
Як ти міг таке сказати, Ершо?
Насправді, хотілося трохи, але…
Що ж, хлопці.
Це чудово. «Мені завжди мало».. Арабеск. Знімемо.
Магія кіно для нас,
професіоналів,
чарівна атмосфера фільмів…
Скільки я за це отримаю?
-Без контракту — десять відсотків. -Десять відсотків? Згода.
Я вам зніму такий арабеск, що ви з підлоги
не лише серветки, а й серця збиратимете.
Хочете секс у фільмі?
Навіть метафоричний було б непогано.
На мою думку,
життя головного героя може бути трахнутим.
-Увесь фільм. -Він багато через що проходить.
Нехай покидьок помре тричі. Хай буде ні живим, ні мертвим.
Я не проти.
Нехай помре при народженні.
При народженні? Ні, тоді це буде короткометражка.
Ми це знімемо. І знімемо добре.
За кіно!
Хлопці, у нас жахлива ситуація.
Я впевнений, Ершан скаже, коли прийде,
але ви не уявляєте, як усе погано.
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Якщо прийде смерть Відправ її до мене
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Якщо прийде смерть Відправ її до мене
Де ти був? Ми страшно хвилювалися.
Ершане, з тобою все гаразд? Схоже, ти схвильований.
Ого! Алев? «Схвильований»?
Що? Заради бога.
Це було у кросворді. Не лише ти знаєш модні слова.
Що ти хочеш, щоб я сказала? Ти засмучений. Ти засмучений?
Навпаки, я радісний. Ерієтіше!
Візьми виноград і роздай усім.
У мене справи йдуть чудово.
«Повернення лейтенантів»?
Забудь.
Майданчик вибухнув.
Що? Ви зірвали зйомки?
Хай наш друг розкаже.
Майданчик справді вибухнув.
Вибухнув. Режисер у лікарні.
Це був нещасний випадок. Таке може статися на будь-яких зйомках.
Мені шкода. А як той хлопець?
Чорт із тим вилупком.
До речі про вилупків, я хотів би сказати кілька слів.
Ми з Ершаном все обговорили і вирішили піти.
Наскільки я пам'ятаю, за наші фільми ми винні гроші Сейял.
Але не Феріде чи Алев.
Але якщо ми комусь ще винні гроші, скажіть.
Візьми винограду.
-Дякую. -Насолоджуйся.
«Мені завжди мало».
-Нам теж. -І мені.
-Як і всім нам, мабуть. -«Мені завжди кортить».
Ершане, ти хочеш замучити нас натяками?
Хочеш, щоб ми всі плакали?
Новий проєкт. «Мені завжди кортить».
-Тут написано «Мені завжди мало». -Я трохи змінив.
Це гра слів на кшталт «Головач Лєна»?
Чудово.
Ні, це наш новий проєкт.
На тему арабесків.
Це фантастика.
Я написав феноменальний сценарій. Я з'ясовував, що змушує людей плакати.
І додав такі речі,
як горе, скорбота, удача, фатум,
непокора, заперечення та інші напружені синоніми.
Ролі є для вас усіх. Що скажете?
Ти змусиш нас плакати? Це сумне кіно?
Дуже сумне, але ми й сміятимемося.
А гроші?
Неко й Музо.
Десять відсотків плюс контракт. Відкриємо офіс завтра?
Ну, треба ще повідомити Федона.
Так!
Вип'ємо за це. Давайте.
Хочу побачити ваші посмішки.
Ми живемо в розкоші.
-Тоді за розкіш. -Будьмо.
За більшу розкіш завжди.
Будьмо.
Треба трохи посміятися. Ми багато плакатимемо.
ТОВ «КУНЕРІ ФІЛМ МОНТАЖ ІНДАСТРІС»
МЕНІ ЗАВЖДИ МАЛО
Усе, що нагадувало про тебе Я спалив безжально
Усі твої фотографії Я прибрав зі своєї стіни
ДУБЛЯЖ — СТУДІЯ ДІМІТРІ ВАПУРІДІСА
Ніби це було зненацька Ніби це ніколи не було правдою
Я видалив тебе, як родимку
Я стер твоє ім'я Не пам'ятаю твою фігуру
Після тебе я почав залицятися до всіх
Я стер твоє ім'я Не пам'ятаю твою фігуру
Після тебе я був повсюди
Від тебе лишилися лиш крихти Біль майже минув
Я прокляв свою долю, а не тебе
Ти сказала: «Не приходь навесні» Може, цього літа мене тут теж не буде
Ти забула про мене, як про зимовий одяг
Я стер твоє ім'я Не пам'ятаю твою фігуру
Після тебе я почав залицятися до всіх
Я стер твоє ім'я Не пам'ятаю твою фігуру
Після тебе я був спантеличений
Усе, що нагадувало про тебе Я спалив безжально
Я прокляв свою долю, а не тебе
Ніби це було зненацька Ніби це ніколи не було правдою
Ти забула про мене, як про зимовий одяг
Твої пісні, твої слова так мені подобаються, що я боюся,
що з нами щось станеться, і ми розійдемося.
Зейнеп, ми разом вже 22 роки. Ми виросли разом.
Мій батько працював у майстерні, а твій був її власником.
Воно й досі так.
Ми так довго разом. Думаю, тільки смерть може нас розлучити.
-Коханий. -Любов моя.
-Знаєш, що мені цікаво? -Що?
Гучна музика, яка грає на тлі, коли ти співаєш.
Звідки вона?
А, ця?
Я видалив тебе, як родимку
Твій спів такий щирий, такий гарний,
а голос такий зворушливий, Ерджане.
-Зейнеп, що сталося? -Нічого.
-У тебе кров з носа. -Дрібниці.
Серйозно, це пусте.
-Що це таке? -Рентген грудної клітки.
Усе гаразд. Щойно зробили знімок.
Що сталося?
Зейнеп, ми ніколи не розлучимося. Не хвилюйся.
Навіть смерть не розлучить нас.
Що як ми не помремо, а станемо нещасними?
Тоді ми теж не розлучимося?
Дурненька.
Ерджан. Зейнеп.
Кошкун. Гюльджан!
Ерджане, поки ти співав, Кошкун постійно кашляв.
Дивно. Що сталося, сину боса?
Що з тобою, здорованю?
Кошкуне, це справжня кров.
Це неможливо.
Ти хитрун!
Дуже шкода.
На жаль, це біла чума.
Хіба немає надії, лікарю?
Хто ви?
Її батько. Її нещасний батько.
Я готовий пожертвувати своїм статком заради життя моєї доньки.
Лікарю Алі.
Мій діастолічний тиск іноді сягає 95 чи навіть 100.
Я приймав розріджувачі крові.
Але коли займаюся спортом і дотримуюся здорової дієти,
все добре.
120/80.
Прошу, відійдіть.
Дякую.
Ходімо, Зейнеп.
Припини плакати, Гюльджан. Досить.
Вони дуже хороші люди, мамо.
Його батько прийняв мене як невістку, хоч я його працівниця.
Ми з Кошкуном одружимося.
Але знаєте, що сказав лікар?
На жаль, нічого не можна зробити,
тільки мовчати.
Повчати?
Так, мовчати.
Хоч Ерджан і син працівника, я люблю його, як свого сина.
Треба залишити цю майстерню йому.
Роздайте відкриті землі та житло працівникам.
Що таке, брате?
Я хочу одружитися з Гюльджан.
Але боюся, я буду тягарем впродовж короткого часу, який мені лишився.
Чому з нами трапляються погані речі?
Чому?
Бажання — як водоспади
Що це? Що за шум?
Життя — це виправдання
Я казав, що мені завжди мало
Що в мене все є
Ерджане!
Це моє останнє слово тобі
Нехай твоя склянка кохання Буде завжди повна
Я думав, що доля посміхнулася мені
Мені сказали, що все скінчено
Тату? Тату!
-Зейнеп! -Тату.
Тату, ні!
Будь ласка, тату.
Усе гаразд?
Зейнеп!
-Ерджане. -Що сталося?
Мій тато знепритомнів, Ерджане.
Біль! Ну ж бо.
Спробуй! Тобі не зламати мене, життя!
Я опиратимуся! Я витримаю біль!
Ну ж бо, бий мене!
Бий сильніше. Я витримаю. Мене не знищити!
Ерджане, мій тато.
Так, твій тато.
Мій бос.
Хто я в порівнянні з ним?
Просто робітник!
Ерджане, коханий, я не це мала на увазі.
Ні, я дрібний працівник.
Але могутній бос!
-Так? -Ні.
Що з моїм батьком, лікарю? Скажіть.
Геморой.
Хіба це не рентген грудей?
На жаль, він поширився на легені.
Може, заплатите мені?
Брехня! Це все брехня!
Я не вірю в медицину! Брехня!
Забираймося звідси!
Скільки з нас, лікарю?
Думаєте, я повішу цінник на життя вашого батька?
Скільки, на вашу думку, коштує життя людини?
Лікарю, що з вами?
На жаль, це біла чума.
Якщо язик зав'яжеться Якщо зупиниться час
Якщо світ згорить…
Якщо світ згорить Ти переможеш…
ГЮРЗЕЛ ЕРЗЕС
«Мій суд».
«Нехай горить моя доля».
«Застрель мене».
«Спустошені».
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Якщо прийде смерть Відправ її до мене
Ерджане, синку.
Не чіпай той саз.
Це записи мого тата, мамо?
Хай Бог його поб'є.
Так, вони його.
Чому ти не сказала, що в нього були записи?
Твій батько ледь не згубив нас у дитинстві.
Я нікому про це не казала.
Але я бачу,
що ти пройдеш через те саме.
Цей саз приносить лише біду,
горе й відчай, Ерджане.
Поки ти гратимеш,
ми страждатимемо один за одним.
Подивіться на назви цих пісень. «Спустошені». «Мій суд».
Ні. Не грай.
-Я гратиму. -Не треба.
-Гратиму. -Ні. Ти нас усіх вб'єш.
-Так. -Мамо!
Що сталося?
Іди й розкажи всім. Вони мають знати.
-Я пограю. -Брате.
-Вставай, мамо! -Ми йдемо.
У нас проблема!
Ну ж бо.
Якщо язик зав'яжеться
Що відбувається?
Буде дуже погано, Гюльджан.
-Мамо! -Я зачиняю двері.
-Що таке? -Боже, поможи нам.
-Гюльджан! -Ходімо.
Що відбувається?
Мамо!
Відчини двері!
Гюльджан!
Я гратиму!
Заходь, Зейнеп.
Орхан Веревлі. Спеціаліст з психіатрії. Він має нам дещо сказати, люба.
Вітаю, пані Зейнеп.
Стан Ерджана дуже складний.
Але його вплив на вас можна пояснити досить просто.
Як давно Ерджан співає?
Чотири–п'ять років.
А коли він почав грати
на сазі його батька?
-П'ятнадцять днів тому. -Нещодавно його знайшов.
Я роками ховала його в скрині.
-Це записи? -Так.
«Спустошені».
«Мій суд».
«Застрель мене».
«Нехай горить моя доля».
Цілком очевидно. Він живий?
-Ні. -Абсолютно нормально.
Гюрзель Ерзес.
Здається, я його пам'ятаю.
Що таке, докторе? Розкажіть.
Він — наше все.
А тепер слухайте,
якщо відкинути парапсихологічне пояснення,
цей стан можна пояснити масовим психологічним ураженням.
Те, що ви любите Ерджана, лише збільшує шкоду.
Від його пісень вам зле.
Спочатку психічно, потім фізично.
Але це смішно.
Юна леді,
гадаю, ви не знаєте про експеримент,
коли на краплину води кричали «Ти виродок»
і її кристалічна структура змінювалася.
Боже мій.
У спадок від батька йому дісталося
містичне закляття,
або особливий стан, якщо хочете,
і він оживає в арабеськах.
А його музика спричиняє
погіршення стану клітин
у тих, хто її чує.
Він постійно каже: «Мені завжди мало».
Його самооцінка не може насититися і постійно просить іще.
Бувають навіть кейси, які я називаю «залежністю від травми».
Кейси?
Можна вважати Ерджана жертвою–слеш–мисливцем,
який перетворюється на вовкулака, що не зважає на інших, беручи в руки саз.
-Слеш? -Слешер.
Мій брат — не вовкулака. Вам не подобаються арабески.
Ви просто зневажливий, дискримінаційний,
освічений робот, який не може стати гідною людиною.
Ви ще зрозумієте свою інфантильність,
коли дізнаєтеся рівень еритроцитів Кошкуна,
який не слухав пісні Ерджана
всього три дні.
Мені вже краще.
Отже, ефект посилюється, якщо ми його любимо.
Тобто любов — це злочин, навіть з наукової точки зору?
Бережися цієї дівчини.
Розум Зейнеп повністю одержимий.
Бо вона закохана.
-Коханці не вмирають, пане Орхане. -Ще й як вмирають.
Відчиніть двері!
-Боже мій! -Зейнеп!
-Він тут! -Ні!
-Тихо. -Відчиніть!
-Все буде добре, якщо він не співатиме. -Хто там?
Треба вжити запобіжних заходів.
-Відчиніть! -Брате!
Брате!
-Ні! -Зейнеп!
-Відчиніть двері!
Відчиніть! Чуєте?
Зейнеп!
Що відбувається? Відчиніть!
-Я зламаю двері! -Ні! Не заходь!
Чому ви зачинили мене? Чому лишили на самоті?
Обережно. Він грається з вашим розумом.
Ви просто намагалися захистити себе.
Але він сприйняв це особисто і хоче змусити вас шкодувати.
Хто ця людина? Чому він серед нас?
Він ігнорує науку і наголошує, що життям можуть керувати емоції.
Кошкуне, брате, нащо тобі рушниця?
Ерджане, любий!
Будь ласка, заспокойся.
Виявляється, через твій спів ми хворіємо.
-Тож припини, будь ласка. -Ні.
Хочеш, щоб я припинив голосити?
Бачите? Обережно. Він намагається захиститися.
Брате, прошу.
Вони зв'язали мені руки
Випалили мені очі
Кошкуне! Не треба!
-Ні! -Припини!
Я любив тебе як старшого брата!
-Але годі всіх отруювати! -Ерджане!
Вам не знищити мої пісні! Не заглушити мій плач!
Кошкуне!
Що ти зробив?
Чому?
Ерджане, чому?
Пані Зейнеп, досить.
-Чому? -Довіртеся науці! Відпустіть!
Яка ганьба!
Я любив тебе, як рідного сина!
Я жертва долі.
Ну ж бо, бийте мене.
Убийте мене!
Ерджане!
Я вас попереджав.
Кошкун більше не зможе ходити.
Гюльджан, якщо хочеш працювати в барі,
що буде логічним розвитком подій, будь ласка, візьми візитку.
-Він належить моїм знайомим. -Бар? Навіщо ви таке кажете?
Наука дійшла висновків за допомогою експериментів, Гюльджан.
У будь-якому разі, прислухайся до моїх слів.
До речі, у твого батька зараз інсульт.
Це передбачувано.
-Тату! -Боже!
-Тату! -Ні!
Тату!
-Тату! -Кохана.
Ерджане!
Тату!
Як моя рана?
Дивись, вона не гоїться
Моя рана запеклася
Вона мене знесилює
Коли я падаю Вони сміються з мене
Я мрію про тебе Моя рана не загоюється
Ніхто не питає «Як твоя рана?»
Лише ти і моя рана І моя цигарка
Ніхто не питає «Як твоя рана?»
Як моя рана?
Дивись, вона не гоїться
Моя рана запеклася
Як моя рана?
Дивись, вона не гоїться
Моя рана запеклася
Як моя рана?
Дивись, вона не гоїться
Моя рана запеклася
Як моя рана?
Дивись, вона не гоїться
Моя рана запеклася
КОСМОС РЕКОРДЗ
Це я називаю превентивним ударом.
Що ж,
це моя робота.
Він у в'язниці,
мати нещаслива,
а сестра працює в барі.
Твоя здатність промивати мізки неймовірна.
Жартуєш? Дати їм спокій,
щоб вони знищили музику?
Ніколи!
Існують джаз і поліфонічна музика.
А вони хочуть корчитися від болю?
Я знищу їх усіх.
Я зруйную їхні життя, одне за одним.
Але нам треба перевести 5000 лір докторові Алі
за фальшиві результати.
Звісно.
Який сенс переслідувати арабески?
Мені вона не подобається! То й що?
У Ерджана сильний голос.
Я лише хотів його спіймати, поки він не став відомим.
Я знищу їх усіх. Кожного з них.
Люди слухатимуть джаз! Навіть примусово.
Це безглуздо, Суате.
Ти нічого не знаєш. Ти не розумієш соціальної динаміки.
Що ти тоді скажеш про блюз, який ти так любиш?
Годі! Блюз далеко, і він не руйнує суспільство.
Це був лише етап, маленька примха.
Він мене не зачіпає. Там таксти англійською.
Але арабески — інша справа.
І вони смердять.
Мені тебе шкода.
Ти невіглас. Освічений невіглас.
Я б не був лиходієм, якби знав щось, сучко.
Не чіпай мене.
Лише їй ти не зміг промити мізки.
Бо в неї немає мізків.
Коли зло повернеться бумерагном,
я чекатиму твоїх наукових пояснень.
Якщо так станеться, це буде карма.
А це не науково. Тож цього не буде.
Ми отримаємо, що хочемо. Озирнися!
Дивись!
Це «Космос Рекордз». Ми — велика компанія!
Бережися цієї дівчини.
Вона може тебе обвести навколо пальця.
Це єдиний палець, який їй світить.
Сестро, можна на кілька слів?
Хто ви?
Твій коханий, Ерджан,
він невинний.
Вас обманули.
Він чудовий митець, тому є люди, які хочуть його зупинити.
Будь ласка, йдіть.
Годі втручатися в наші життя.
Зейнеп, Ерджан тебе любить.
Не забувай про це.
І ще
в тебе немає раку.
Це був обман.
Боже мій!
Ерджан.
Ерджан!
Прекрасний спів, Ерджане.
Дякую, Ґарібане.
-Він оселив печаль у наших серцях. -Дякую.
Сподіваюся, ти не повернешся. Ти завтра вийдеш?
Ми виходимо, Джемалю. Я візьму Ерджана з собою.
Ми підемо до клубу.
Певен, там вже друкують твої плакати.
Годі жартувати, Ґарібане.
-Знову ти хитруєш. -Зовсім ні!
Я хочу, щоб ти їх потрусив. Увесь Стамбул.
Скільки не труси, останні краплі потрапляють у труси.
Це такий поганий жарт,
ти розсмішив мене, незважаючи на негаразди й горе.
Ти нагадуєш мені про те, як важко зробити смішних персонажів.
Я не можу говорити красномовно. Якщо ти розумієш, про що я.
Було б так смішно, якби ти затинався.
Я не можу.
БАЙРАМПАСЬКА В'ЯЗНИЦЯ
Зейнеп!
Ерджане!
-Зейнеп, люба! -Ерджане!
Обережно з моїм сазом.
Ерджане! Мені промили мізки.
Будь ласка, пробач.
Моя хвороба була несправжньою.
Мій тато теж одужує після фізіотерапії.
Фізіотерапія?
А як же Гюльджан?
Кошкун?
Вони працюють у барі «Шакір».
Прибирають в туалеті,
а ще
працюють хостес.
Хто прибирає туалети? Гюльджан?
Гюльджан працює в туалеті?
Будь ласка, скажи, що Гюльджан. Благаю
Кошкун.
Вперед, в клуб.
Ґарібане, стеж за Зейнеп.
Звісно, Ерджане.
-Куди ти? -В бар.
Тут лише один бар. Не пропустиш.
-Усередині весело? -Так. А тобі яке діло?
Я наповню клуб печаллю!
Я наповню його горем!
НОМЕР ОДИН — НОМЕР ДВА
Ерджан.
Кошкун. Мій любий брате.
Пробач нам, брате.
Життя заплямувало нас.
Ні, Кошкуне. Ви найчистіші люди, яких я зустрічав.
Гюльджан?
Вона там, брате.
Ходімо зі мною.
Гюльджан!
-Гюльджан, де ти? -Біжи!
Гюльджан!
Брате Ерджане.
Гюльджан.
Досить! Це зайшло надто далеко.
Ані руш!
Я готовий, брате.
Кошкуне, не треба!
За Гюльджан. Я готовий, брате.
Кошкуне!
Усе гаразд.
Ми разом, як у старі часи. Так само…
Ах ти ж негідник!
Брате.
-Іди сюди. -Брате.
Вони зв'язали мені руки
Випалили мої очі
Вони підрізали мені крила
І наказали померти
Мені тебе завжди мало
Мені завжди кортить
І далі так.
Неможливо написати ці пісні без болю.
Подобається?
Ти далеко підеш. Я хочу, щоб ти почав вже наступного тижня.
Перш ніж почати працювати,
організуйте гала-концерт.
На нього я запрошу своїх близьких та особливих гостей.
Більше ні слова.
Благослови тебе Бог!
-Дякую. -Не треба.
Дай сигару, любчику.
Як я виглядаю, люба?
Я до смерті боюся, що з нами щось станеться.
Що з нами може статися? Я з тобою.
Ось що я кажу.
Гості вже всілися, Ершане. Твій тато теж за столом.
Браво!
Думаю, на сцену вийде інший гурт. Вони готуються.
Ерджан іде.
Що відбувається? Куди ти нас привів?
-Я не знаю… -Один рух — і ти труп.
Ти
Від тебе завмирає моє серце
Ти
Перевертаєш світ догори дриґом
Якщо язик зав'яжеться
Якщо час зупиниться
Якщо світ згорить
Ти переможеш
Якщо немає надії
І якщо це доля
Якщо моє серце зупиниться
Ти — його володарка
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Ти не вбиваєш, ти калічиш
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Якщо прийде смерть Відправ її до мене
Скажи мені чекати
Зупинись і відпочинь
У клубах диму Ти — мрія
Якщо ти така
І нічого з цим не вдіяти
Нехай світ почує мене
Ти — тиран
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Ти не вбиваєш, ти калічиш
Не кажи мені йти Я не можу тебе лишити
Якщо прийде смерть Відправ її до мене
Крововилив у мозок.
Мої співчуття.
Ми не знаємо загиблих, прокуроре. І вони нас теж не знають.
Якби ми знали одне одного, це могло б так не скінчитися.
Обійми мене, Ерджане. Мені тебе все мало.
І мені тебе мало.
-Мені завжди кортить. -Кортить?
КІНЕЦЬ
Ті, хто пише долю Ті, хто завдає мені болю
Вони зупинили те Що сталося минулої ночі
-Дякую. -Дякую
Дякую.
Ті, хто любить, перестали кохати
Дякую.
-Дякую. -Дякую.
Ті, що пішли, не повернулися
Ершане, що ти зробив?
Дивися, я плачу. Правда.
Друже, який це був фільм!
Бачиш? Я перерізав собі вени.
-Ну, я ж казав. -Так.
Дякую.
-Браво. -Бувайте.
Мамі. Бар сьогодні не працює?
Сьогодні — ні, Ершане!
-Не сьогодні! -Що?
Я все казав, що мені мало А мені казали, що мені досить
Дякую.
Це моє останнє слово Нехай склянка кохання буде завжди повна
Коли я подумав, що доля посміхнулася Мені сказали, що це кінець
Я цього не очікував.
Це неймовірно.
Ершане, це залишили для тебе.
-Що це? -Що це таке?
Дивно.
КОНКУРС «ЛЮДИНА РОКУ»
Дивіться.
Це запрошення представляти Туреччину
на конкурсі «Людина року» за кордоном.
-Ого! -Ершане!
Поїдь, будь ласка.
Якби це була «Людина місяця», мене б запросили.
Я людина місяця.
Це точно не я. Я людина змарнованих років.
То що? Ми їдемо?
У нас багато справ. Може, так, а може й ні.
-Ось так! -Випиймо.
-Будьмо! -Дай мені.
-Пиймо. -До дна!
-Готові? Почали. -Так.
Коли добре подумаєш
То це неправильно
Треба покласти цьому край
Попроси серце відпочити
Зухвалий, нахабний, ненаситний
Випий чарку
Говори без упину
Починаєш базікати без розбору
Попроси серце відпочити
З голови до п'ят Зовні та всередині
Тобі треба озирнутися
Попроси серце відпочити
З голови до п'ят Зовні та всередині
Тобі треба озирнутися
Випивка каламутить твій розум
Забирає твої слова
Сковує язик
Мовчи, і ти відпочинеш
Зухвалий, нахабний, ненаситний
Випий чарку
Говори без упину
Починаєш базікати без розбору
Попроси серце відпочити
З голови до п'ят Зовні та з середини
Тобі треба озирнутися
Попроси серце відпочити
З голови до п'ят Зовні та з середини
Тобі треба озирнутися
Переклад субтитрів: Антон Мазур