Vilka tror du att de är för varandra?
Hm...
Jag vet inte.
Ja, den är svår.
Jag tror
den vita killen och den asiatiska tjejen är ett par,
och den asiatiska killen är hennes bror.
Eller så är den asiatiska tjejen
och den asiatiska killen ett par,
och den vita killen är deras amerikanska vän.
De pratar inte ens med den vita killen.
Kanske är de turister,
och den vita killen är deras guide.
Som dricker klockan 4 på morgonen?
Det har du rätt i, det kan inte stämma.
Kanske är alla bara arbetskamrater?
Jag har ingen aning.
24 ÅR TIDIGARE
Na Young.
Varför gråter du?
Gråter du för att du bara fick de näst bästa betygen på proven?
Är du arg på mig för att jag kom på första plats?
Ja.
Men du! Jag kommer alltid på andra plats efter dig,
men jag gråter aldrig.
Om jag klår dig för första gången nånsin och du gråter,
hur tror du det känns för mig?
Din psykopat!
Kom inte in!
Prata därifrån.
Vi har valt.
Vad har ni valt?
Jag ska heta Michelle och Si Young ska heta Mary.
Jag tyckte Si Young sa att hon vill vara Michelle.
Varför vill du ta din systers namn?
Jag har inget engelskt namn jag gillar.
Na Young, du borde ändå inte ta Si Youngs namn.
Men jag hatar alla namn.
Låt oss tänka mer på det.
Hur känns Leonore?
Och att kallas Nora.
Nora.
Nora Moon.
Na Young.
Mm?
Vem gillar du i skolan nuförtiden?
Vad vill du rita?
Ah, jag tänker på två saker.
Jag vill att du ska rita ett träd.
Träd? Det är det jag är bra på.
Ett träd har inga känselspröt.
Hae Sung.
Varför?
Han är manlig.
Är han manlig?
Ja. Jag kommer nog att gifta mig med honom.
Verkligen?
Vill han gifta sig med dig också?
Han gillar mig, så han gör det om jag säger åt honom att göra det.
Vill du gå på en dejt med honom?
De ser så bra ut tillsammans.
Hae Sung pratar mycket om Na Young.
Na Young sa till mig att hon gillar honom.
Vi emigrerar snart.
Så jag ville skapa bra minnen åt henne.
Ska ni emigrera?
Ja.
Men varför ska ni immigrera?
Na Youngs pappa är filmregissör,
och du är konstnär.
Varför skulle du lämna allt det bakom dig?
Om du lämnar något bakom dig, vinner du också något.
Allt ser likadant ut för mig.
- Svarta skal och vita... - Vad är det?
Det kallas "blått".
Detta kallas "gult".
Ska du verkligen fara iväg?
Ja.
Kommer du aldrig tillbaka?
Nej.
Varför ska du iväg?
För att jag vill det.
Varför vill du härifrån?
För att koreaner inte vinner Nobelpriset i litteratur.
Hej då!
Na Young, ta hand om dig!
Hej då.
Du!
Vad?
Hej då.
- Hej. - Hej.
Jag heter Nora, vad heter du?
Mitt namn är Michelle.
Hur mår du, Michelle?
Jag mår bra, och du?
- Jag mår bra, och du? - Jag mår bra, och du?
Jag mår...
Toronto Pearson International Airport...
Na Young, Si Young!
Nu går vi.
Skynda er!
Vi är från Korea.
Här är våra pass,...
12 ÅR SENARE
Jag menar, det är så mycket i det som... som jag reagerade på.
Men den fras som fastnar i mig mest...
- Mm-hmm. - "Den långa resan av ruttnande. "
Jag gillade det också.
Vi gillade hur du använde de långa pauserna.
Oj, Dong Yun...
Han är advokat nu.
Han var en väldigt bra pojke.
Han hjälpte mig att dölja när jag kissade i byxorna i klassrummet.
Du kissade i byxorna hela tiden.
Det bor en sängvätare i New York City.
Ja.
Den här sängvätaren tar kåI på den.
Vilka mer ska vi slå upp?
- Vad heter han? - Hmm?
Pojken jag var jätteförälskad i?
Jag gick på en dejt med honom.
Hmm...
- Äh... Jung Hae Sung. - Hae Sung.
Oj! Mamma, det här är galet.
Han skrev ett inlägg på pappas films Facebook-sida och frågade efter mig.
Vad pratar du om?
Han skrev ett inlägg för några månader sedan.
"Jag letar efter Na Young...
Jag är hennes barndomsvän.
Jag vill komma i kontakt med henne. "
Oj. Verkligen?
Jag ringer tillbaka om en minut.
Okej.
Um...
Åh, jäklar.
Hae Sung! Det här är Na Young.
Kommer du ihåg mig?
Hör på...
Det här är bra...
Det är en bra grej!
Se det som en välsignelse att du bröt upp,
och betrakta detta som en ny början.
Det finns många kvinnor i världen.
Oroa dig inte!
Alltså, jag måste vara en idiot...
Varför saknar jag den bruttan?
Klart du saknar henne, din idiot!
Om du inte saknar henne
efter att ha varit ihop med henne i två år,
är du ens människa?
Hej, inga problem. Gråt ut bara.
Men du,...
Det här är bra...
en bra grej!
Hon förtjänade dig inte. Det här är bra.
Men du!
Har du en hemlig flickvän eller något?
Vad pratar du om?
Vem skickar meddelanden till dig klockan 03:00?
Jag har ingen aning.
Va?
Hae Sung, vakna!
Tack för denna måItid.
Drack du mycket igår kväll?
Mmm.
Typ.
Varför är du på så bra humör?
Oj.
Det är du.
Oj.
Jag känner igen dig.
Dig också.
Jag visste inte ens att du kom ihåg mig.
Jag letade bara efter dig på skoj...
men då såg jag att du hade letat efter mig.
Det var inte på skoj för mig.
Jag försökte verkligen hitta dig.
Du verkar ha bytt namn?
Ja. Det är Nora nu.
Det var därför jag inte kunde hitta dig.
Kan jag bara kalla dig Na Young?
Självklart.
Men nuförtiden kallar min mamma mig inte ens Na Young.
Åh.
Det såg ut som att du är i New York.
Ja, jag är...
författare här.
Dramatiker.
Hmm.
Lite som din far.
Ja.
Oj, det är coolt.
Hmm, åh...
Hallå?
Kan du höra mig? Jag är här.
Hmm.
Är du hemma?
Ja. Jag måste gå till min lektion snart.
Min mamma säger att din skola är bra.
Den är inte så dum.
Jag antar att du har fått bra betyg.
Ungefär medel.
Vi brukade tävla mycket i skolan.
Du grät för att du förlorade mot mig.
Jag förlorade en enda gång.
Gråter du fortfarande mycket?
Nej.
Verkligen?
Du brukade gråta mycket på den tiden.
Nästan varje dag.
Du stannade hos mig när jag grät.
Hmm.
Varför gråter du inte nu?
Får du inte gråta i New York?
Hmm...
När jag just hade immigrerat,
brukade jag gråta mycket,
men sedan insåg jag att ingen brydde sig.
Jag förstår.
Vad läser du i skolan?
Eh... Ingenjörsvetenskap.
Jag vet ingenting om det.
Jag gillar det här.
Vadå?
Att bara...
prata med dig.
Gör du?
Jag är en riktigt kul person att prata med.
Jaså är du?
Ja.
Jag måste gå till lektionen.
Jag måste äta middag.
Har du inte ätit middag än?
Inte än.
Hmm... Vad är klockan där?
Hmm. Midnatt.
Och du har fortfarande inte ätit?
Nej.
Gå och ät nu.
Det ska jag.
Vad?
Det är inte vettigt men...
Jag är inte säker på om jag kan säga något sånt här.
Vad vill du säga?
Jag har saknat dig.
Jag med.
- Hmm. - Det är rätt meningslöst.
Umm, jag måste verkligen gå nu.
Snart börjar lektionen.
Okej. Hejdå.
Låt oss prata igen.
Vi borde prata igen.
- Jag skickar ett e-postmeddelande till dig. - Hmm.
- Hej då. - Hej då.
Hallå.
Är klockan 07:00 på morgonen där?
Jag trodde du sa att du aldrig vaknar före 10:00.
Du sa att det här är den enda tiden som fungerar för dig.
Har du ingen lektion idag?
Jo.
Så jag gick hemifrån tidigt.
Hur var repetitionen idag?
Din koreanska är rostig.
Jaså!
Jag pratar bara koreanska med dig och min mamma.
Du sa att du lämnar Korea för att vinna Nobelpriset.
Vill du fortfarande ha det?
Hmm...
Numera,
är jag mest intresserad av Pulitzer.
Du densamma som den 12-åriga tjejen jag minns.
Är du girig?
Vill göra allt, vill ha allt.
Har ett fruktansvärt humör.
Precis.
Nej, nej, jag skojar.
Så du är där och skriver hela månaden?
Ja.
Det är ett konstnärsstipendium.
Ser du?
Det är coolt.
Var är Montauk?
Hmm... Från New York är det...
ungefär fyra timmar österut.
Eternal Sunshine of the Spotless Mind.
Har du sett den?
Vad gjorde jag?
Jag älskar dig så mycket.
Jag kommer att göra allt för att göra dig lycklig.
Berätta för mig vad du vill att jag ska göra så gör jag det.
Skulle du nånsin vilja komma till New York?
Varför skulle jag åka till New York?
Varför ska du åka till Kina?
För att lära mig mandarin.
Du borde komma till New York
för att lära dig engelska.
Jag har alltid velat lära mig mandarin.
Det är också till hjälp i mitt arbete.
Det är bra.
Det är allt jag kan.
Hallå?
Hae Sung?
Na Young?
Kan du höra mig?
Hae Sung?
Kan du höra mig?
Nu är vi här.
Man kan se hela Seoul här uppifrån.
Det är vackert.
Önskar jag var där.
Vi borde komma hit tillsammans.
Jag saknar dig.
Hallå?
Skulle du nånsin vilja komma till Seoul?
Varför skulle jag åka till Seoul?
Har du gjort din hemuppgift?
Nej, det har jag inte.
Du måste göra den före examen.
Jag fick akademisk provanställning förra terminen.
- Mm-hmm. - Klasslärarens meddelande.
Låt mig se era hemuppgifter.
Kanske nästa gång.
- Jag ska gå dit. - Hej.
Hej då.
Vad ska du göra i helgen?
Spela spel.
Hej.
Har du inte somnat än?
Inte än.
Är du okej?
Självklart.
Vad ville du prata om?
När är kan du komma och hälsa på mig i New York?
Om ett och ett halvt år eller så,
på grund av mitt språkutbytesprogram och...
Du behöver inte förklara dig.
Det dröjer minst ett år innan jag kan hälsa på dig i Seoul.
Jag vill att vi slutar prata ett tag.
Varför?
Jag emigrerade två gånger för att komma till New York.
Jag vill åstadkomma något här.
Jag vill engagera mig i mitt liv här,
men jag sitter och letar efter flyg till Seoul istället.
Så du vill sluta prata med mig?
Bara just nu.
Det tog mig 12 år att hitta min vän.
Jag kommer tillbaka innan du vet ordet av.
Vi tar bara en kort paus.
Jag tycker att det är en bra idé.
Varför är jag så här?
Jag är ledsen.
Vad är du ledsen för?
Dejtade vi eller något?
Okej.
Hej då.
Pratar med dig senare.
Okej.
Vi pratar sen.
Mår du bra? Vi gick runt mycket.
Gör lite ont i benet, men jag mår bra.
- Ont i det här benet? - Det är okej.
- Sten, sax, påse? - Nej tack.
Hae Sung, du är sen.
Vi är här för din skull.
Har du packat allt?
Nästan.
Så när går flyget?
På söndag.
Så du ska vara där hela sommaren?
Ikväll dricker vi tills vi dör.
Varför är han så här?
Ja för tusan!
Säger Hae Sung att vi ska dricka, så dricker vi.
Ännu en soju, tack!
Hej.
Hej! Jag är Nora.
Jag är Arthur. Trevligt att träffas.
När kom du in?
Den här morgonen.
- Du har det värsta rummet. - Jaså?
Jag vet.
Det finns ett ord på koreanska.
In-Yun.
Det betyder "försynen".
Eller... "ödet".
Men det handlar särskilt
om relationer mellan människor.
Jag tror att det kommer från buddhismen
och återfödelse.
Det är en In-Yun
om två främlingar bara går förbi varandra på gatan
och deras kläder råkar snudda vid varandra.
Eftersom...
det betyder att det måste ha varit något mellan dem
i deras tidigare liv.
Om två personer gifter sig,
de säger att det beror på att det har funnits 8000 lager
av In-Yun.
över 8000 liv.
Tror du på det?
Tror på vad?
Att...
du och jag har känt varandra i ett annat liv.
Vadå, för att vi sitter här...
...vid samma bord
i samma stad
- på samma gång?
Ja, skulle det inte göra det här till...
en In-Yun?
Mm...
- Mmmm. - Mm.
Det är bara något koreaner säger
för att förföra någon.
12 ÅR SENARE
- Hej. - Hej.
Vart ska du?
New York City.
Varför ska du dit?
Vi bor där.
Vad är ditt yrke?
Författare.
Du är vad?
Vi är författare.
Hur länge besökte du Toronto?
Tio dagar.
Vad var syftet med ditt besök?
Vi besökte hennes familj.
Är ni två släkt?
Vi är gifta.
Tack!
Hej.
"Om du köpt en biljett för att se den här föreställningen,
"tog tunnelbanan eller en taxi för att komma hit,
"så kostade det dig något att vara här,
"och tillbringa ett par timmar med dessa gamla kvinnor,
"det gör dig till ett slags invandrare.
"Och allt detta kostade också mig något.
"Jag korsade Stilla Havet för att ta mig hit.
"Vissa överfarter kostar mer än andra.
"Vissa överfarter betalar du för med hela livet. "
Och så började jag skriva...
efter middagen.
Alltså, det är lite som min sorts tid.
Men du studerar, eller hur?
Jag är hungrig.
Jag med.
Vad vill du äta?
Jag vet inte.
Ah... Vad ska jag göra?
- Vet du vad jag vill ha? - Vadå?
Kycklingvingar.
Herregud.
Mm-hmm. Ja.
Åh, ditt geni.
- Mm-hmm. - Ja.
Kycklingvingar!
Mm...
Vad tänker du på?
Kommer du ihåg att jag berättade om Hae Sung?
Åh, ja.
Var det den här veckan?
Ja.
Varför kommer han hit igen?
Jag tror på semester.
Varför ska du till New York?
Semester.
Vila, njut, ha kul.
Du ska inte dit för att träffa den där tjejen, va?
Vem?
Varför låtsas du inte veta vem jag pratar om?
Din första kärlek. Jag trodde att hon bor där.
Ska du träffa henne nu när du gjort slut med din flickvän?
Tror du att jag är galen? Hon är gift.
Verkligen?
Mm.
Jag tror att det är ungefär sju år sedan.
Hon gifte sig tidigt.
Ah, din stackars jävel.
Vad?
Det ska regna hela tiden du är där.
Se. "Kraftigt åskväder".
Du, glöm inte ta med stövlar och regnrock.
Det står verkligen "kraftigt åskväder".
Äh, bagageluckan!? Luckan!
Hae Sung!
Oj. Det är du.
Ah, vad kan jag göra?
Vad ska jag säga?
Jag vet inte.
Var sista gången vi pratade tolv år sen?
Skönt att det är fint väder idag.
Det har du rätt i.
Ska vi gå?
Ja.
Innan jag gifte mig,
åkte jag till Korea med min man.
Jag vet.
Jag mejlade dig,
men du svarade inte.
Jag ville träffa dig.
Jag blev besviken.
Jag är ledsen.
Jag ville träffa din flickvän också.
Hur har ni det?
Vi är inte ihop just nu.
Har ni gjort slut?
Nej.
Så är det inte.
Vi behöver bara tid att tänka.
Vi hade just börjat prata om att gifta oss.
Vill du inte gifta dig?
Jag vet inte.
Om du älskar henne, varför vet du inte det?
Det är lite komplicerat.
Vad är komplicerat?
Villkoren är inte uppfyllda.
Vad menar du?
Jag är enda barnet.
Om du ska gifta dig med en enda son,
borde han tjäna mer pengar och vara bättre.
Jag är för ordinär.
Är du ordinär?
Mitt jobb är ordinärt, min inkomst är ordinär.
Allt är ordinärt.
Hon borde träffa nån som är mer imponerande än mig.
Kan man inte gifta sig om man inte tjänar massor av pengar?
Först trodde vi inte det,
men sedan började vi tänka så.
Vill du att jag ska ta ett foto av dig?
Okej.
Du ser bra ut.
Kom du och din man hit ofta på dejter?
Mmm.
Vi bodde här intill innan vi flyttade till East Village.
Alla våra dejter var här.
Vi kunde bråka här också.
- Bråkar ni två? - Ja, vi håller inte igen.
Varför bråkar ni?
Bara för att.
Det är som att plantera två träd i en kruka.
Våra rötter måste hitta sin plats.
Kommer din man överens med din familj?
Ja. Han spelar Hwa-Too med dem hela tiden.
Spelar han Hwa-Too?
Självklart.
Klarar han det?
Han är bra.
Är hans koreanska bra också?
Nej.
Men han kan säga några saker.
Jaha.
Hans favoritmat är Yook-Gae-Jang.
Yook-Gae-Jung? Inte illa.
Det är raka rör.
Brukar du och din flickvän...
bråka?
Nej.
Hon är inte riktigt min flickvän just nu.
Du borde gifta dig bra.
Oroar du dig för mig?
Att gifta sig är svårt för idealistiska människor som du.
Hej, jag är inte så gammal att du borde oroa dig.
Hae Sung.
Mmm?
Varför letade du efter mig?
- För 12 år sedan? - Mmm.
Vill du verkligen veta?
Jag ville bara träffa dig en gång till.
Jag vet inte.
För att du bara stack så plötsligt...
Jag blev lite förbannad.
Ledsen.
Vad är du ledsen för?
Du har rätt. Det finns inget att vara ledsen för.
Du försvann från mitt liv, och jag bara - pang...
hittade dig igen.
Varför ville du göra det?
Jag vet inte.
Bara för att...
Du fortsatte finnas i mitt huvud när jag var i det militära.
Jag förstår.
Vi var som småbarn då.
Det stämmer.
Och när vi träffades för 12 år sen,
vi var småbarn då också.
Nu är vi inte småbarn längre.
- Hej. - Hej älskling.
Hur var det?
Du hade rätt.
Hade jag?
Ja.
Han kom hit för att träffa mig.
Det är så galet att se honom vara den här vuxna mannen
med ett normalt jobb och ett normalt liv.
Han är så koreansk.
Han bor fortfarande hos sina föräldrar,
som verkligen är koreanska.
Och han har alla dessa riktigt koreanska åsikter
om allt.
Och jag känner mig så inte koreansk när jag är med honom.
Men också,
på nåt sätt mer koreansk.
Det är så konstigt.
Jag menar, jag har koreanska vänner,
men han är inte, liksom, koreansk-amerikansk.
Han är koreansk-korean.
Är han attraktiv?
Jag tror det.
Han är verkligen maskulin på ett sätt
som jag tycker är så koreanskt.
Är du attraherad av honom?
Jag tror inte det.
Jag vet inte, jag menar...
Jag tror inte det.
Han var bara den här killen i mitt huvud
under så lång tid,
och sen var han bara en bild på min dator,
och nu är han en fysisk person.
Det är riktigt intensivt,
men jag tror inte att det är attraktion.
Jag tror att jag bara saknat honom mycket.
Jag tror att jag saknade Seoul.
Saknade han dig?
Jag tror att han saknade den 12-åriga lipsillen
han kände för länge sedan.
Var du en lipsill?
Ja.
För det mesta fick han bara stå där och titta på mig.
När åker han igen?
I övermorgon.
Mm-hmm.
Är du arg?
Nej.
Det känns som att du är det.
Jag har inte rätt att vara arg.
Vad menar du? Det är klart du har.
Nej...
Killen flög 13 timmar för att få vara här.
Jag tänker inte säga
att du inte får träffa honom eller nåt.
Han är din barndoms fästman.
Och det är inte som att du kommer att fly med honom.
Eller?
Absolut. Jag ska skippa mitt liv här...
...och fly med honom till Seoul.
Känner du ens mig?
Jag kommer inte att missa mina repetitioner för någon kille.
Jag vet.
Jag känner dig.
Vad?
Jag tänkte bara på vilken bra historia det här är.
- Berättelsen om Hae Sung och mig? - Ja.
Jag kan bara inte konkurrera.
Vad menar du?
Barndomskärestor som återträffas 20 år senare
bara för att inse att de var menade för varandra.
â€ Vi är inte menade för varandra. - Jag vet.
Jag vet. I berättelsen skulle jag vara den onde vite amerikanske maken
som står i vägen för ödet.
Håll tyst.
Vad är det du inte gillar med det? Vår historia är bara så tråkig.
Vi träffades på ett konstnärsretreat.
Hade sex eftersom vi båda råkade vara singlar.
Vi insåg att vi båda bor i New York,
så vi flyttade ihop för att spara pengar på hyran.
Vi gifte oss så du kunde få ett arbetstillstånd. Så...
Åh, du får det att låta så romantiskt.
Precis, det är vad jag säger.
Jag är killen du lämnar i historien
när din före detta älskare kommer för att ta dig härifrån.
Han är inte min före detta älskare.
Tänk om du träffade någon annan
på det där retreatet?
Tänk om där fanns en annan författare från New York
som också hade läst precis samma böcker som du,
och sett precis samma filmer,
som kunde ge dig användbara kommentarer om dina pjäser,
och lyssna på dig när du klagar på dina repetitioner?
â€ Det är inte så livet fungerar.
Jaså.
Men skulle du inte ligga här med honom?
Det här är mitt liv, och jag lever det med dig.
Är du nöjd med det?
Är detta vad du tänkte dig
när du lämnade Seoul?
När jag var 12?
Ja. Är detta vad du såg framför dig?
Ligga i sängen i nån
liten lägenhet i East Village
med nån judisk kille som skriver böcker?
Var det vad dina föräldrar önskade åt dig?
Du frågar mig om du, Arthur Zaturansky,
är svaret på min familjs invandrardröm?
- Ja. - Oj.
Jag vet.
Det var här vi hamnade.
Det är här jag ska vara.
Okej.
Vad?
Det är bara det att du gör mitt liv så mycket större.
Och jag undrar om jag gör samma sak för dig.
Det gör du.
Jag är bara en tjej från Korea, du vet.
Och du glömmer delen där jag älskar dig.
Den glömmer jag inte.
Jag har svårt att tro det ibland.
Vet du att du bara talar koreanska
när du talar i sömnen?
- Gör jag? - Ja.
Aldrig på engelska.
Du drömmer bara på koreanska.
Det visste jag inte.
Jo.
Det har du aldrig berättat för mig.
Ibland tycker jag det är rart.
Ibland vet jag inte,
jag antar att jag blir rädd.
Rädd för vad?
Du drömmer på ett språk som jag inte kan förstå.
Det är som att det finns en stor plats
inom dig dit jag inte kan gå.
Jag tror det är därför jag har försökt lära mig koreanska,
även om jag vet att det irriterar dig.
Vill du förstå mig när jag drömmer?
Ja.
Jag är säker på att jag bara pratar strunt.
- Hej. - Hej.
Kom du säkert hem igår kväll?
Ja.
Ursäkta att jag är sen.
Har du ätit något?
Nej.
Ät det här.
Är det till mig?
Jag ville fråga dig igår...
Vilket pris vill du vinna nuförtiden?
Mmm?
När du var liten ville du vinna Nobelpriset,
och för 12 år sedan ville du vinna Pulitzer.
Vad vill du vinna nu?
Jag har inte tänkt på såna saker på länge.
Verkligen?
Tänk då på det en stund.
Det måste finnas en utmärkelse du vill ha.
En Tony.
Du är verkligen exakt densamma som jag minns dig.
Fortfarande psykopat?
Fortfarande psykopat.
En liten bit till vänster.
Ett två tre!
En till.
Varför tar du det så nära?
Bra. Gå tillbaka lite.
Hon är vänd mot oss.
Vänta.
Du ser ung ut.
På grund av mitt arbetstillstånd,
gifte vi oss lite tidigare än planerat.
Vet han att jag kommer dit?
Självklart.
Vet han vem jag är?
Självklart!
Han vill träffa dig.
Kom in.
Um...
Hej.
Trevligt att träffas.
Hej hej. Trevligt att träffa dig också.
Hans koreanska är bra.
Nej.
Äh...
Är du hungrig?
- Hmm? - Åh...
Hungrig?
Ah, åh. Ja.
Vad skulle du vilja äta?
Äh...
Pasta?
Pasta? Ja.
Gillar du pasta?
Ja.
- Okej. - Okej.
- Låt oss hämta pasta. - Pasta.
Vad har ni två gjort idag?
Äh...
Frihetsgudinnan.
Du tog färjan.
- Ja. - Ja.
Det är, um, trevligt.
Jag har aldrig varit där.
- Vad? - Verkligen?
Ja, jag har faktiskt aldrig varit där.
Du borde ta dit din man.
Har vi verkligen aldrig varit där tillsammans?
Nej.
När jag var 24 år,
Jag, eh... Um...
Åh. Militärtjänst?
Ja.
Åh, militärtjänst.
Ja.
Du vet väl att koreanska män har obligatorisk militärtjänst?
Ja, din pappa pratar om det. Hur var det?
Du gillade det?
Hur var det? Gillade du det?
Nej.
Eh, men militär och arbete, samma sak.
Samma?
Samma? Hur?
Eh, du har...
Du har en chef.
Hmm.
Det finns väl övertidsersättning
och sånt här, eller hur?
I Korea arbetar man övertid hela tiden,
men det finns ingen övertidsersättning.
Det finns ingen övertidsersättning i Korea.
- Verkligen? - Mm.
Du måste göra allt chefens arbete först,
sen gör du ditt eget arbete,
sen kan du gå hem.
Sent på kvällen?
Det är så hårt.
Det är, eh, väldigt svårt.
Hmm. Äh, jobbet. Jobbet är tufft.
Tufft fysiskt eller mentalt?
Fysiskt eller mentalt?
Eh, ja. Äh, båda.
Fysiskt, väldigt jobbigt.
- Eh, och, um... - Hmm. Mentalt.
Åh, mentalt är jag stark.
Mm!
Så du är stark mentalt?
Ja, just det.
Det var bra att du emigrerade.
Mm. Jag håller med.
Korea är ett för litet land för dig.
Det räcker inte för att tillfredsställa din ambition.
Jag är glad att ha träffat dig.
Ja.
Och tack för att du presenterade mig för din man.
Jag kan säga att han verkligen älskar dig.
Hmm.
Jag visste inte att det skulle göra så ont att tycka om din man.
Jaså?
Mmm.
När vi slutade med samtalen,
saknade jag dig verkligen.
Saknade du mig?
Självklart.
Men du träffade din man då.
Du fick en flickvän då också.
Förlåt.
Det är okej.
Vi ses igen
och att vara här
får mig att ha många konstiga tankar.
Vadå för sorts tankar?
Tänk om jag hade kommit till New York för 12 år sedan?
Tänk om du aldrig hade lämnat Seoul?
Om du inte bara hade åkt iväg så där,
och vi växt upp tillsammans,
skulle jag då ha letat efter dig?
Skulle vi ha dejtat? Gjort slut?
Gift oss?
Skulle vi ha fått barn tillsammans?
Sådana tankar.
Men den sanning jag lärt här,
är att du var tvungen att fara iväg för att du är du.
Och anledningen till att jag gillade dig är för att du är du.
Och du är en sån som far iväg.
Den Na Young du minns
finns inte här.
Jag vet.
Men...
den lilla flickan fanns.
Hon sitter inte här framför dig,
men det betyder inte att hon inte är verklig.
För 20 år sedan,
lämnade jag henne kvar hos dig.
Jag vet.
Och även om jag bara var 12,
älskade jag henne.
Du din psykopat.
Jag tror att det fanns något i våra tidigare liv.
Varför skulle vi annars vara här tillsammans just nu?
Men i det här livet,
har vi inte In-Yun för att vara
den typen av människor för varandra.
För nu, äntligen,
är vi i samma stad
för första gången på 20 år...
Vi sitter här med din man.
I det här livet är du och Arthur den typen av In-Yun för varandra.
Ni två har de 8000 lagren av In-Yun.
För Arthur
är du någon som stannar.
Han pratar om dig.
Vilka tror du
vi var för varandra i våra tidigare liv?
Jag vet inte.
Kanske... en omöjlig affär?
Mellan drottningen och kungens betjänt?
Eller tvingade att leva tillsammans
i ett politiskt äktenskap,
och varit hemska mot varandra.
Ständigt otrogna mot varandra.
Sagt sårande saker till varandra.
Eller kanske vi bara satt bredvid varandra
på samma tåg.
Varför?
Bara för att det stod så på biljetterna.
Kanske
vi var bara en fågel
och grenen den satt på en morgon.
Jag är ledsen att vi pratar för oss själva.
Äh, vi ska sluta.
Det är okej.
Ni har inte setts på länge.
Jag trodde aldrig att jag skulle bli en del av nåt sånt här.
Mmm?
Att sitta här med dig.
Vet du vad In-Yun är?
Ja. Nora berättade om det första gången vi träffades.
Du och jag.
Ja. Ja, du och jag
är också In-Yun.
Eller hur?
Jag är verkligen glad att du kom hit.
Det var det rätta att göra.
Mm. Jag ska följa med honom till hans Uber.
Okej.
Åh, trevligt att träffa dig.
Trevligt att träffa dig med.
Åh, kom och besök mig i Korea.
Absolut.
Jag är snart tillbaka.
Okej.
Kommer den snart?
Mmm.
Två minuter.
Hallå!
Na Young.
Mmm?
Tänk om detta också är ett tidigare liv,
och vi redan är
något annat för varandra i vårt nästa liv?
Vilka tror du att vi är då?
Jag vet inte.
Inte jag heller.
Vi ses då.
Jag är ledsen!