Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ISÄ MEIDÄN
Alma, toitko kanan?
Toin, se on tässä. - Vie se keittiöön.
RAAMATTU
Kun olet valmis, hae lisää polttopuita.
Onko meillä kaikkea? - On.
Yksi renki ei syö juustoa. - Tiedän.
Teen töitä istualtaan tänään. Mitä se sellainen on?
Kunpa ei sataisi.
En saa rauhaa, ennen kuin olemme korjanneet sadon.
Ei niin. - Se tapahtuu kuulemma huomenna.
Viimeistään.
Väistä.
Lise. - Hei, äiti.
Hänellä on jo aika ahdasta. Minulle tuli viime yönä ilmestys.
Näin unta, että siitä tuli poika. - Unet on syytä ottaa vakavasti.
Toivon, että saan siskon. - Kunhan vain lapsi on terve.
Vaikka en minä tiedä synnyttämisestä. - Helppoa se ei ole.
Ei silti niin kauheaa, ettenkö tekisi niin uudestaan.
Niin saa sellaisia kuin sinut. - Joka lähtee pian.
Mitä hyvää koulu muka tuo? - Vanha Sine...
Meidät on luotu tähän elämään, toiset erilaiseen.
Vaikka Lise olisi ainoa tytöistäni, jonka lähetän maailmalle.
Tapahtukoon Hänen tahtonsa.
Jumalalla on suuria suunnitelmia varallesi.
Tulkaa. - Rauhallisesti nyt.
Äiti! - Miksi istut täällä?
Haluan tuolin. - Ei, se on minun.
Haluan syliin, äiti. - Et voi, Tomas. Vatsani on niin iso.
Mene Lisen syliin. - Tule Lisen luo.
Hyppäsin paljon pitemmälle kuin sinä.
Kaikki saavat palan omenaa.
Pudotin marjakorini, mutta sitten löysin omenapuun.
Mitä teit sitten?
Hei, pikku Knud. Tule äidin luo.
Siinä istuu Tomas.
Jumala teitä suojelkoon.
Miksi pakkaat nyt jo? - Tule tänne.
Sulje silmät.
Nyt voit katsoa.
Nehän ovat lempikenkäsi. - Nyt ne ovat sinun.
Eivätkö ne mahdu sinulle enää? - Annan ne Hannelle.
Ei! - Kyllä.
Kiitä kauneinta siskoasi. - Tyhmintä siskoa.
Nyt et ainakaan saa niitä. - En haluakaan rumia kenkiäsi.
Päästä irti!
Lopeta!
Haluatko ne sittenkin? - Inhoan sinua!
Lopeta!
Isä! Odota.
Enkö saisi tulla mukaan?
Ehkä löydän jotain pikku Hannelle markkinoilta.
Missä siskosi on?
Lise!
Tule tänne.
Vie tämä Møllergårdeniin. - Kyllä, isä.
Voit olla hyödyksi niin kauan, kun olet täällä.
En katso hyvällä sitä, että menet kouluun.
Ei, isä. - Se on haaskausta, jos minulta kysytään.
Silti, kun äitisi saa jotain päähänsä...
Olet vastuussa hänestä tänään. - Niin.
Siisti itsesi. Näytät lapselta.
Hei!
Huhuu?
Onko täällä ketään?
Luulin, että olit kuollut.
Miksi istut täällä?
Missä kaikki ovat?
He lähtivät.
Ilman sinuako?
Autan uutta omistajaa. Näytän, miten kaikki toimii.
Voi sanoa, että hoidan tilaa hänen puolestaan.
Milloin hän tulee?
Kuka laittaa sinulle ruokaa?
Ei ole nälkä.
Oletko syönyt tänään? - Sanoin, että ei ole nälkä.
Ei minullakaan ole nälkä.
Minäkin olen pian lähdössä. - Mitä se minulle kuuluu?
Me olemme isoja nyt. Emme tarvitse vanhempiamme, eikö vain?
Tule. Pidetään meteliä. - Miksi?
Tule nyt. Tämä on sinun maatilasi. Sinä määräät.
Tule nyt!
Minähän sanoin. Ei se hyödytä mitään.
Mitä sinä teet? Anna se takaisin.
Anna se. Se kuuluu äidilleni. - "Anna se. Se kuuluu äidilleni."
Olet ilkeä. - Juoksetko nyt kotiin äidin luo?
Sinä et siitä tietäisi, kun ei ole edes äitiä.
Anteeksi. En tarkoittanut sitä.
Saat sen yhdellä ehdolla. - Mikä se on?
Nosta hamettasi. - Mitä sanoit?
Nosta hamettasi. - En tee sitä.
Säälin sinua.
Olet säälittävä ihminen.
Ei ihme, että isäsi jätti sinut tänne.
Huora.
Melkein unohdin tämän.
Olette meille velkaa.
Anna se isännälle, kun hän saapuu.
Hei!
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi!
Et saa meitä kiinni! - Et osaa tätä lainkaan.
Tule! - Olet huono tässä.
Onko se Hanne?
Hannen vuoro. - Miksi minun pitää tehdä se?
Tule nyt. - Hanne on huono tässä.
Pyöritetään häntä.
Yksi, kaksi, kolme...
Mistä tiedät, mistä se pitää?
Sen huomaa.
Tule.
Sinulla on asiat hyvin.
Et palaa enää kotiin. - Totta kai palaan.
Ei, tapaat rikkaan miehen.
Muutat hänen taloonsa kylässä. Iso, hieno talo täynnä kirjoja.
Unohdat täysin Broholmin... ja veljesi.
Et ole veljeni.
Anteeksi, en tarkoittanut... - Ei.
En tarkoittanut sitä niin. - En olekaan.
Tiedätkö Kristianin Møllergårdenista?
Kun menetit vanhempasi, jättivätkö he sinutkin vain yksin?
Äitini jätti minut, koska hän ei halunnut minua.
Kaikki äidit haluavat pitää lapsensa. - Sinun äitisi haluaa.
Ilman häntä en tiedä, minne olisin joutunut.
He vain jättivät Kristianin. Hän on ihan yksin.
Ottaisiko äiti hänetkin? - Pidätkö hänestä?
En tietenkään. - Oletko vähän ihastunut kalpeaan Kristianiin?
Oletko hullu? En ikinä!
Ei! - Pitääkö sinut sukia kuin hevonen?
Ei, Jens Peter!
Sinut tässä pitää sukia. - Ei!
Lise, täällä sinä olet.
Ota sisaruksesi ja vie heidät isoäidin luokse. Äitisi voi huonosti.
Mikä äidillä on hätänä? - Päänsärkyä vain. Melusitte liikaa.
Niin Alma sanoi. Tule, Hanne ja Tomas.
Nyt sattui vähän. - Tule, Hanne.
Minä haluan olla mies! - Saat hyvinkin olla.
se auringon kanssa saapuu apiloiden tullen
Katsokaa minua. - Hienoa, Bodil.
Tämä kukka tuoksuu hyvältä. - Tuoksuuko?
Varokaa ohdakkeita. - Tule, Bodil.
Minä voitan! - Ethän!
Kylläpäs!
Tule nyt. - Ei noin.
Tomas, sinä huijaat. - Kolme, kaksi, yksi.
Se juuttui kiinni.
Minun voitti! - Eipäs, minun voitti!
Minun voitti!
Minun tuli ensin. - Solkeni!
Helga, vahditko heitä? Hukkasin jotain.
Palaan hetken päästä, lupaan sen.
Ethän. - Se juuttui, mutta voitin silti.
Karen!
Rouva Iversen. Hyvä, että pääsitte tulemaan näin pian.
Tuo ei kuulosta hyvältä.
Kukaan ei käytä tuota enää, äiti.
Käytin sitä aina synnytyksissäni. Ehkä se ei kelpaa sinulle, -
mutta miniäni pitää saada mahdollisuus käyttää sitä.
Bodil on hippa. - Bodil on hippa!
Hans on hippa!
Minä olen hippa!
Tomas, tule nyt ja nappaa joku. - Lise, tule mukaan.
Ei juuri nyt. - Miksi ei?
Anna hänen olla. Hän matkii aikuista, koska hän menee pian kouluun.
Tuletteko mukaan? Helga, serkut tulivat.
Grethe, tule mukaan.
Elsbet?
Näittekö äitiämme Broholmissa? - Emme, tulimme kotoa. Miksi kysyt?
Tule nyt, Elsbet. Leikitään. - Minä tulen.
Etkö tule mukaan?
Hän luulee olevansa jo iso.
Ne voi nähdä vieläkin.
Älkää melutko, lapset. Niin se vain on.
Vain Herra tietää vastauksen. - Olet vanha Sine.
Laitan tämän sadonkorjuujuhlaan.
Et sinä voi. - Kyllä voi.
Minäkin haluan mukaan! - Tanssimme siellä koko yön.
Ja sinä puet tuon päällesi.
Lise, tule!
Tanssi kanssani.
Lapset! Mitä te teette?
Tomas ja Bodil, tulkaa mukaan. On aika mennä nukkumaan.
Onko äiti vielä kipeä?
Tomas ja Bodil, tulkaa.
Nyt mennään.
Lopeta, Hans.
Yksi, kaksi, kolme...
Jens Peter!
Pidä kiirettä!
Hae tohtori Lund!
Juokse kovaa!
Tule nyt. Meidän pitää nähdä, mitä tapahtuu.
Sen jälkeen me lähdemme heti. - Ihan heti.
Miksi hän ei ole lähtenyt?
Tule.
Anna, minun pitää kuunnella. Käy makuulle.
No niin.
Hänen pitää lähteä nyt. - Et voi toimia Annan tahtoa vastaan.
Hän ei tiedä edes omaa nimeään. Miten hän voisi päättää sellaisesta?
On odotettava hänen lupaansa.
Et voi toimia näkyä vastaan.
Näky on köyhän miehen lääkäri!
Anders ei näe vaimoaan elossa, jos tämä saa jatkua.
Meidän pitää tehdä jotain, äiti! - Lääkäri ei mahda mitään.
Herra päättää, pitääkö Hän Annan elossa.
Pyydetään Herralta apua. Siihen ei tarvita tohtori Lundia.
Oletteko kaikki tulleet hulluiksi?
Päättääkö uni elämästä ja kuolemasta?
Sinä et näitä asioita ymmärrä!
Hän uskoo kovin siihen uneen.
Niin selkeää unta tulee uskoa.
Unen pitää johdattaa, ei määrätä.
Kätilö Iversen sanoi, että synnytys aiheuttaa verenvuotoa.
Jos haemme lääkärin nyt, hän voi saada verenvuodon aisoihin.
Jos lääkäri tulee myöhemmin, voi olla liian myöhäistä. Kuuntele tuota!
Voi olla, että Herra päättää siitä.
Olemme silti tehneet kaiken voitavamme.
Uni kertoi, että se olisi vaikea poikalapsen synnytys. Niin kävi.
Uni kertoi myös, että jos tohtori saapuu, Anna kuolee.
Jos yksi osa unta on totta, niin on toinenkin.
Tämä on hulluutta!
Hys nyt.
Hys... Sitten hengitetään.
Anna, kuuntele minua.
Saanko pyytää tohtorin tänne? - En halua häntä!
En halua kuolla. - Siksi lääkärin pitäisi tulla.
En halua menettää lapsiani.
Oksettaa. - Tässä on.
Jumala, auta minua. Pelasta minut.
Auta minua.
Vie kipu pois minusta!
Tule, nyt mennään.
Totta kai tulet mukaan, Nils.
Kun palataan kotiin pelloilta, pidetään juhlat.
Kenet tapaat? - Nordgårdenin Marthanko?
Sehän teitä kiinnostaakin. - Minua ei.
Voisit kutsua minut sänkyysi. - Sitä sinä toivot.
Lupaan, että en tuota pettymystä. - Olen kuullut muuta.
Mitä olet kuullut? - Jotain muuta.
Kerro sitten ja anna pusu. - Haluatko tanssia? En halua pussailla.
Miksi et halua pussata minua? - Koska haluan tanssia.
Pussaa minua! - En!
Lähdemmekö nyt kotiin? - Ei vielä.
Tulevatko he kohta hakemaan meidät? - Kyllä tulevat.
Onko äiti huomenna terve?
On. - Ihanko kokonaan terve?
Nukkukaa nyt. Huomenna kaikki on taas hyvin.
Laulaisitko vielä äidin laulun?
nuku, pikku lapsi siinä hiljaa makaa
nuku yhtä hyvin kuin puiden linnut
kuin kukat syvässä laaksossa
Isä Jumala on sanonut
Hän vahtia lupaa
lapsukaisten unta
Jos se oli jonkun syy, niin viljelijä Jensenin.
Miksi he tekevät niin monta lasta?
En halua sitä ikinä sisälleni. - En minäkään.
Niin pitää tehdä, jotta tulee lapsia.
Väki lähti Møllergårdenista, kun Kirsten kuoli.
Miksi?
He eivät halunneet tehdä töitä viljelijä Jensenille ilman Kirsteniä.
Niinhän meidänkin käy. - Eihän teidän äitinne kuole.
Jotain hyvääkin voi seurata äidin kuolemasta.
Mitä se olisi?
Hän ei voi enää komennella. - Tai käskeä vahtimaan pikkuisia.
Tai kuivaamaan ihoa sillä karkealla liinalla.
Jos äiti kuolisi, käyttäisin koruja.
Niin, äidin sydänkaulakorua. Se on ihana.
Se on hyvin kaunis.
Minä leikkaisin hiukseni. - Et sinä voisi.
Kyllä hän voisi. Lise on vanhin ja tekee, mitä haluaa.
Laittaisin parhaan mekkoni kouluun. Sen, joka kahisee kävellessä.
Kuten konsulin tytär Fjordbyssä.
Voisit mennä kävelylle Jens Peterin kanssa. - Miksi ihmeessä?
Näin sinun odottavan häntä tallilla.
Kun se olikin puutarhurin poika, lähdit äkkiä.
Tuo ei ole totta. - Vai pidätkö sittenkin Karl Johanneksesta?
Älä ole hassu. Ehkä sinä pidätkin hänestä.
Hän ei ole ihan kamala.
Hän menee oppipojaksi. Voitte kirjoittaa.
Sitten odotat kärsimättömänä pihalla.
Voit laittaa hänen kirjeensä rasiaan ja nuuhkia niitä.
Hän on silloin lähellä. - Kuin kirjoissa.
Niin, kuten kirjoissa.
Ei voi tehdä enää sellaista, kun ei ole äitiä.
Ei niin.
Ei voikaan.
Miksi sinä naurat?
Emme enää koskaan puhu äidistä sillä tavalla. Ei koskaan.
Ymmärrättekö?
Olisi kamalaa, jos hän kuolisi.
Kuka lohduttaisi meitä nähtyämme painajaista?
Kuka silittäisi tukkaa, kun olisimme olleet erityisen kilttejä?
Kuka laulaisi tuutulaulun ja rukoilisi kanssamme?
Olen ollut kamala tytär.
Etkä ole. - Kyllä olen.
Muistatteko, kun en suostunut laittamaan vanhaa hattua kirkkoon?
Huusin äidille niin, että hän alkoi itkeä.
Sinä iltana hän käski meidän olla kilttejä lapsia, -
koska jonain päivänä hän ei olisi enää luonamme.
Tänään sitten lainasin äidin hiussolkea.
Nyt se on poissa. - Kadotitko sen?
Emmekö voi tehdä mitään? Odottaminen tekee minut hulluksi.
Ehkä voisimme rukoilla Jumalaa.
Totta, Helga. Tehdään niin.
Se on nyt Herran käsissä. Isoäiti sanoi niin itsekin.
Isä meidän, joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon nimesi. Tulkoon sinun valtakuntasi.
Tapahtukoon sinun tahtosi, myös maan päällä niin kuin taivaassa.
Tapahtukoon sinun tahtosi...
Lise, jatka nyt.
Mitä jos Jumala tahtoo viedä äidin?
Ei niin tapahdu.
En halua tahdon toteutuvan, jos Hän vie silloin äidin.
Ei sellainen käy.
Lise! - Antakaa minun olla.
Lise!
Rakas Jumala, -
olen ollut paha.
Anteeksi, että vein äidin hiussoljen.
Anteeksi, että paljastin itseni Kristianille.
Olen paha ihminen, mutta lupaan parantaa tapani.
Rankaise minua, jos haluat.
Vie koulu minulta.
Vie Jens Peter minulta.
Vie, mitä vain haluat.
Rukoilen silti sinua...
Älä vie äitiä.
Jumala, voitko antaa minulle anteeksi?
Kiitos.
Kaikki järjestyy.
Mikä tuo oli?
Oliko se Jens Peter?
Mennään nyt takaisin.
Emme voi jättää pikkuisia tänne. - Meidän täytyy mennä katsomaan.
Lise!
Tulkaa nyt!
On ollut pitkä yö.
Tohtori tietää, mitä tehdä, kunhan hän tulee.
Oli jo aikakin kutsua hänet.
Anna halusi, että tehdään näin.
Emme voineet tehdä sitä ilman lupaa.
Miksi piti odottaa koko yö?
Tohtoria ei kutsuttaisi, jos äiti olisi kuollut.
No, mutta... Tulitteko tänne?
Luulin teidän nukkuvan sikeästi isoäidin luona.
Emme saaneet unta.
Tietenkään teidän ei pidä olla siellä yksin.
Agnes, mene pikkuisten luokse.
Alma, hae tytöille kupillinen lämmintä maitoa.
Ette ole varmaankaan kuulleet, että teillä on uusi pikkusisko.
Siskoko? - Niin. Hän syntyi heti yhden jälkeen.
Se ei siis ole poika. - Ei, vaan tyttö.
Sitten on yhä toivoa. - Ei se ollut sisko, vaan veli.
Olin varma, että se oli tyttö. - Minä kuulin muuta.
Totta puhuen emme ole ihan varmoja, joten ei puhuta siitä enää.
Kas niin, tytöt.
Tällä tavalla.
Anna sen olla tyttö.
Tämä on pelkästään lattialta.
Se, mitä patjan läpi valui.
Jessus! - En ole koskaan nähnyt vastaavaa.
Sitä ryöppysi hänestä.
Kuuluuko mitään uutta? Löysittekö Andersin?
Äiti!
Mitä te täällä teette? - Olimme ihan yksin isoäidin luona.
Siellä oli pimeää. - Meitä pelotti kovasti.
Äitinne on hyvin väsynyt. Hän nukkuu vuoteessa.
Voimmeko nähdä hänet?
Ei juuri nyt.
Hänen pitää levätä.
Tehkää kuten käsketään. - Totta kai, äiti.
Mikä sieltä tuli?
Lapsi. Onko se veli vai sisko?
Poika.
Alma, laita kapakala likoamaan huomiseksi.
Huomenna on uusi päivä, eikä työtä ole yhtään vähemmän.
Karen, laita iso kattila tulelle.
Onko se sen arvoista, äiti? Juuri tänä iltana.
Synnytyksen jälkeen on rusinasoppaa ja vohvelia.
Olen saanut sitä niillä 14 kerralla, kun olen maannut tuolla.
En ymmärrä, miksi miniäni ei saisi samaa kuin minä.
Etkö ole surullinen, isoäiti?
Kuka sanoo, etten ole?
Et itke.
Kun on haudannut miehensä, vanhempansa ja kymmenen lasta, -
kyyneleet eivät tule enää niin helposti.
Luota siihen, että Herralla on suunnitelmansa.
Hän tietää parhaiten.
Hänen tahtonsa toteutuu.
Tohtori kyllä tietää, mitä tehdä.
Henrik tuli kerran Fjordbystä alle tunnissa, joten he tulevat pian.
Kaikki voi vaikuttaa synkältä, kunnes yhtäkkiä on taas valoisaa.
Muistan, kun toivo meni Iso-Idan suhteen, -
ja nyt hän tekee töitä enemmän kuin muut.
Ristiäiset voivat olla sadonkorjuujuhlassa.
Niin voivat. Siitä tulisikin hieno juhla.
Vai mitä, tytöt?
Kaikki järjestyy kyllä.
Tulevatko he nyt?
En voi olla miettimättä sitä sonnia.
Minä mietin vain sen omistajaa.
Minun pitäisi lähteä.
Lupasin sinulle purtavaa. - Ei se ole tarpeen.
Missä olet ollut, Anders?
Sinun olisi pitänyt olla täällä. Missä olit?
Etsimme sinua koko illan.
Kiitos, Kristense.
Hän tulee!
Tohtori Lund on nyt täällä!
Nyt se alkaa! Kohenna tulta. Onko ämpärissä puhdasta vettä?
Anna? Kuuletko sinä?
Poistin suurimman osan istukasta.
Anna, kuuletko sinä?
Tekö siinä, tohtori Lund?
Kyllä. Miten sinä voit? - Väsyttää.
Haluan vain nukkua. - Ensin pitää saada vuoto tyrehdytettyä.
Elsbet! - Niin?
Hae Lisen kanssa vintiltä lakanoita.
Jens Peter sanoi nähneensä tuolla kerran kuolleen miehen.
Mies asuu vintillä.
Ei kummituksia ole olemassakaan.
Sine sanoo, että kummituksilla on asioita kesken, -
kunnes Jumala päättää taivaan ja helvetin väliltä.
Miksei Jumala tiedä sitä etukäteen?
Tule jo.
Uskotko Jumalaan? - Tietenkin.
Miksi Hän sitten panee äidin kärsimään siten?
Ehkä häntä rangaistaan. - Mistä asiasta?
Koska nainen söi omenaa. - Niin mieskin teki.
Niin, mutta nainen teki sen ensin.
Joutuuko äiti siis helvettiin? - Ei tietenkään.
Lise! Anna-täti ei koskaan joudu helvettiin.
Ehkä Jumala rankaisee sinua siitä, että veit sen hopeisen soljen.
Nyt hän sitten vie sinulta äidin. - Eikä vie.
Emme tiedä sitä varmasti.
Sanoit uhmanneesi äitiäsi. Jumala käskee kunnioittamaan...
Olen kyllästynyt Jumalaan! - Odota, Lise.
Mennään jo. - Tarvitaan lakanoita.
Älä avaa sitä arkkua! - Mistä sinä puhut?
Kuollut mies on siinä. - Lopeta. Ei kummituksia ole olemassakaan.
Elsbet!
Elsbet...
Äiti, auta minua.
Isä meidän, -
joka olet taivaissa.
Pyhitetty olkoon nimesi. Tulkoon valtakuntasi.
Tapahtukoon sinun tahtosi, myös maan päällä -
niin kuin taivaassa.
Anna meille tänä päivänä jokapäiväinen leipämme.
Ja anna meille syntimme anteeksi, -
kuten anteeksi annamme niille, jotka meitä vastaan rikkoivat.
Äläkä saata meitä kiusaukseen, vaan päästä meidät pahasta.
Sillä sinun on valtakunta ja voima ja kunnia -
iankaikkisesti.
Aamen.
Äiti...
Äiti? - Tule tänne.
Ei hätää.
Onko äitini nyt kuollut?
Kyllä hän on.
Mutta miksi hän on kuollut?
Tulkaahan nyt.
Eikö tämä ole sinun? Löysin sen heinien seasta.
Ota minut mukaasi, Jens Peter.
En voi.
Broholm on nyt sinun vastuullasi.
Lise!
AS IN HEAVEN
Suomennos: Ilse Rönnberg Scandinavian Text Service