SERIÁL NETFLIX
TUNEL LÁSKY
STŘELNICE
JEDNA VYHRÁVÁ! POKAŽDÉ CENY!
Odneste si s sebou velkou cenu!
Někdo další? Máme tu dalšího vítěze?
TUNEL LÁSKY
No tak, lidičky. Máte na Zoza?
Jdeme na to! Uvidíme, jestli to dokážeš. Pěkný!
Na poražení Zoza stačí čtyři zásahy za sebou!
To byl jen šťastný hod, šťastný hod! Teď jde o všechno.
A Zozo padá! Máme tu ještě někoho dalšího? Cítí se na to ještě někdo?
Hej, hej! To nebylo špatné.
Jeden pro Zoza! Dobře, tak to máme…
Ne! Zozo je zase dole!
Příště si odneseš cenu. Zkus to znovu, jo?
Hele, tady máme budoucí hvězdu.
Tak dobře.
Dámy a pánové, nic víc není zapotřebí.
Je to vaše snová záležitost! Máte na to?
Máte šťastnou paži? Šťastný hod, možná zlatou paži?
Přistupte blíž. Nestyďte se. Naopak buďte stateční! A jéje.
Blíží se problémy.
- Jak se máte, příteli? - Dobře.
- Vypadáte připraven si hodit. - Ano, pane.
Tak jo. Myslím, že pravidla hry znáte.
Čtyři zásahy za sebou Zoza sejmou, a za to jsou naše ceny.
Tak prosím, příteli. Do toho. Jak se vede? Rád tě vidím. Dobře.
První hod! A šel k zemi! No páni. Vy určitě hrajete první ligu.
Dobře. To ale není fér, lidi. Dobře. Tak jdeme na to.
Výborně!
Člověče, kde jste se tu vzal, co? Tak jo. Poslední hod.
Nejste náhodou baseballista? Máš ještě jeden. Ještě jeden, kamaráde.
Ještě jeden. Do toho. Ať to stojí za to.
Odneste si domů vše.
Díky, že jste přišli do Země snů. Park za pět minut zavírá.
Prosím, odeberte se k přednímu východu.
Pojďte dál!
Pokochejte se téměř sto lety
příjemných vzpomínek, které si člověk může udržet v hlavě.
Sám si vzpomínám, jak jsem v roce 1968 jezdil s Mavis Floydovou na autodromu.
A pak se vplížil do Tunelu lásky s Grace Olsonovou,
zatímco Mavis čekala na popcorn!
Tak jo. Jdeme na to!
Dámy a pánové, popadněte si peněženky a kabelky.
Chceme to tu rozprodat.
Jako první tu máme položku 267.
Pravý, nefalšovaný stroj na popcorn ze Země snů.
Vy všichni s 30centimetrovou obrazovkou v obýváku,
zřiďte si vlastní kino.
Nabídku začneme na 20 dolarech. Dá někdo 20 dolarů? Děkuji, 20 dolarů.
Slyším 21? 21. 21, děkuji.
Dá někdo víc než 22? Děkuji.
Slyším 23 dolarů? Skončíme to na 23. Jdeme dovnitř. Ven.
Prodáno za 23 dolarů.
Teď tu máme nějaké suvenýry ze Země snů.
Nečekanou, pozoruhodnou, vzácnou a zatím tu největší cenu.
Máme tu autentickou balijskou panenku.
Ninu, tančící loutku s rolničkami.
Poslouchejte. To se ale krásně poslouchá, co?
- Ne. Ne! - To v očích jsou flitry z pravého zlata,
- dámy a pánové. - Nino!
Má cenu a my začneme přihazovat na dvou dolarech.
Dva dolary. Začneme na dvou dolarech. Dostanu 2,25? Co takhle 2,25?
Co takhle 2,25? Děkuji, 2,25. Dva a půl. Dostanu dva a půl?
2,75, co takhle 2,75? Děkuji, 2,75.
- Tři dolary. Dostanu tři dolary? - Ne.
- Děkuji, tři. - Ne.
3,25, co takhle dát 3,25? 3,25. Tři a půl.
Dostanu tři a půl? Děkuji, 3,50.
- 3,50, 3,75. 3,75, děkuji. - Ne.
Nabídka 4 dolary? Děkuji, 4 dolary. A co 4,25?
4,25, 4,50. Děkuju, 4,50. Dostanu 4,75?
Ne. Ne! Ne!
Prodáno za 5,50. Prosím.
Na, tady máš.
No tak, zatleskejte jim.
Výborně.
Osuším vám oči. Přejdeme k další položce.
- Máme tu položku 142. - Ne.
4,25. Mám 4,25. Dostanu 4,50? Díky, 4,50. Dostanu 4,50?
4,25. Mám 4,25. A co 4,50? Děkuju, 4,50. Dostanu 4,75?
4,75, děkuju…
Nino! Nino!
A co takhle pět? 5,50. 5,75. 5,80. 5,85…
Ach, Nino. Konečně jsem volný.
A i když mám pocit, že od našeho oddělení uplynul celý život,
vzpomínka na tebe mi dává sílu.
A ani čas, ani vzdálenost,
ani chladné noci mi nezabrání tě najít.
Dnes jsem v Zemi snů viděl pár známých tváří.
Chlupaté miláčky, Lloyda a Tinu, dokonce tam byl i starej Burák.
ŠKOLNÍ AUTOBUS
Srdce se mi rozbušilo, když jsem doufal, že tě najdu mezi nimi.
Ale zdá se, že před spaním mě čeká ještě dlouhá cesta
a mé pátrání po tobě pokračuje.
V autokině v Kenwoodu jsem pocítil špetku naděje.
Před stříbrným plátnem se tetelily dva culíky.
A i když mě k tobě nepřivedly, sladká Nino,
našel jsem novou kamarádku.
Obávám se, že to, co popisuješ, je nemožné.
Poklad kapitána Bloodstonea hledám už 13 let,
ale pořád marně.
To proto, že jsi začal sám,
ale když do toho půjdeme spolu, ty a já jako partneři, nic není nemožné.
Byla stejně zbitá jako kdysi já.
Ale já jsem ji vyléčil, jako jsi ty kdysi vyléčila mé srdce.
Je to asi to nejodolnější stvoření, jaké znám.
Věrná, statečná,
válečnice všitá a nacpaná do těla plyšáka bonbónové barvy.
Bože, ta má ale prořízlou pusu.
Zní jako vidlácká řidička kamionu o výplatě v baru.
Ale i když to nikdy nepřizná, má tu nejlaskavější, nejmilejší duši.
A i když tebe mi nemůže nikdy nic nahradit, má drahá Nino,
stala se mou pravou kamarádkou a je odhodlaná tě najít stejně jako já.
S ní po boku nejsem na cestě tak osamělý.
VŠECHNO NEJLEPŠÍ K NAROZENINÁM
Hledal jsem tě celé roky, Nino.
Ale není po tobě ani známky.
Nadále se držím naděje, Nino.
Ale pomalu začínám věřit, že už žádnou nenajdu.
Vrhlo to na mou duši stín.
Stín, který se každou hodinu zvětšuje.
A bojím se, že mě brzy pohltí.
Můj zármutek mě nutí dělat zlé věci, Nino.
Topím se ve strachu z toho.
A nehodlám stáhnout Rosy s sebou.
Vrátil jsem se tam, kde jsem tě hledal poprvé, má milovaná Nino.
Všichni naši přátelé ze Země snů jsou pryč.
Zbyly tam jen vzpomínky.
OBCHOD Z DRUHÉ RUKY
Říká se, že čas ubíhá přes nás, ale zanechává za sebou svůj stín.
Jsem v tom stínu ztracen.
Potácím se mezi světlem a temnotou,
jak tak léta ubíhají…
a ubíhají…
a ubíhají.
FLOSSIEIN OBCHOD Z DRUHÉ RUKY
Drahá Rosy, Nina je ztracená.
Obávám se, že já také.
Nenásleduj mě.
Nepřeji si, aby mě někdo našel.
Děkuji ti za tvou snahu.
Tvůj opravdový přítel,
Z.
Ztratil jsem tě, má Nino.
A obávám se, že já jsem také ztracený.
Všechny barvy světa se vytratily
a střípky tebe, které zůstaly,
jsou vzpomínky na tvou tvář
a zvuk tvé sladké…
SOUČASNOST
Ollie, už mě nebaví se dál ptát.
Kde jsi sakra vzal rolničku mojí Niny?
Říkám ti, že nevím.
Prosím, rozvaž mě.
Prosím, nech mě jít.
Měls mě odvézt domů,
pomoct mi najít Billyho.
- Slíbils mi to. - Drž hubu! Drž sakra hubu!
Ty tvoje žvásty o Billym nás nikam nedovedly.
Zozo, to nejsi ty.
Jsi milý a vtipný a
jen se tak děláš…
Život není žádná hra na předstírání!
Věci se ztrácejí!
Viděls ji!
Máš její rolničku.
Kde je Nina?
Rosy? Pomoz mu.
Je mi to líto, Zozo.
Opravdu je.
Jen chci jít domů.
Mám pro tebe špatnou zprávu.
Domů nepůjdeš.
A já tě steh po stehu rozeberu,
dokud mi neřekneš, co chci vědět.
Zo, počkej.
Když s tím začneš teď, možná se nikdy nedozvíš pravdu.
Běž se projít.
Uvidím, co zvládnu já.
Dobře, zkus to s ním ty.
Vím, že občas umíš být v těchto věcech trochu měkká.
Tak mě nezklam, holka.
Rosy, budeš v pořádku?
Budu v pořádku já?
Jsem toho součástí, Ollie.
Jsem součástí všech těch ošklivých věcí, co se ti dějou.
Hej, Billy?
Bille?
No tak, Billy, pojďme jíst.
No tak.
Kde jsi, Bille?
Billy.
Rosy.
Co bude dál?
Nevím.
Ještě jsem se nerozhodla.
Nemusíš vždycky dělat to, co Zozo řekne.
Mohla bys…
Nemusím nikdy dělat nic! Mám vlastní hlavu.
Vždycky takový nebyl.
Moje první vzpomínka je, jak se na mě shora dívá Zozo.
Usmíval se, jako by byl rád, že mě vidí.
To byly ty lepší časy.
Procestovali jsme spolu svět.
Byl vtipný, laskavý a milý.
Byl krásný.
Tenkrát jsem uviděla jeho duši.
Tehdy jsem ho milovala, Ollie.
Pořád ho mám ráda.
Ale teď se sžírá bolestí.
Hej! Neslyším žádný nářek.
Myslím, že to patří tobě.
Zkus ještě jednu vzpomínku.
Než udělám, co musím.
Děkuju.
Můžu se o ni s tebou podělit?
Moje oblíbená vzpomínka možná vytlačí tvoje špatné.
Můj nejdokonalejší den.
Den, kdy sněžilo.
Sněhové dny jsou nejlepší. Jsou jako sen, ale…
sníh nakonec roztaje a my se musíme vrátit do reality.
Ale vzpomínky ti zůstanou.
Sněhové dny. Billy. Objetí.
Vím, jaké to je, když tě někdo…
Já tě mám rád, Rosy.
Děkuju, Ollie.
Tam v lese, viděls tu značku.
Říkals, že jsme blízko, ale na mapě nebyla.
Byla skutečná?
BÍLÁ VĚŽ - MARK TWAIN - TROL
Ta značka vede k Billyho škole.
Ta černá tečka je škola.
Něco se tam stalo.
Něco zlého.
Chodívali jsme tam a zpátky.
A když jsme byli blízko školy, tak jsme byli blízko domova.
Takže
jsme skoro doma.
Půjdeme podle mapy a…
jsme skoro doma.
Nejlepší cesta jak obejít Zoza je Tunelem lásky.
Já ho odlákám.
Až budeš venku, najdi cestu zpátky k potoku
a drž se vzpomínek až k Billymu.
Nebuď celý naměkko.
Nebo si to stará kaktusová pracka rozmyslí.
No,
musela bys čelit vzteklému sešitému králíčkovi.
Nino.
Zozo!
Celé ty roky jsem tě hledala.
Putovala jsem nesčetných kilometrů.
Spousty se vzdala.
Neprosil jsem se tě o to.
To nevadí, protože jsme zase spolu.
To všechno něco znamená.
Nina je ztracená, ale ty být nemusíš.
Protože jsem tady s tebou já.
Praví přátelé. Možná i víc než to.
Mohl bys být můj sněžný den.
A já?
Mohla bych být tvá…
Mám tě ráda, Zozo.
Kde je králík?
Už si nezaslouží víc trpět.
A my si to už taky nezasloužíme.
Ptám se, kde je Ollie?
Tohle se hned tak nevidí.
Ty! Tys ho pustila!
Odvádělas mou pozornost.
- Zozo, přestaň! - Pomohlas mu utéct!
Zozo, myslím to vážně…
A co teď? Rozpářeš i mě?
Ne.
Ty za to nestojíš.
Už jdu, Billy!
Jdu domů!
Ollie!
Sbohem, Zozo!
Hej!
TENTO POZEMEK JE NEPŘÍSTUPNÝ ZÁKAZ VSTUPU
Hej! Hej, kluku!
Snažil jsem se být milý!
Protože jsem si tě málem trošičku oblíbil!
Ale teď to bude bolet!
Nech ho být, Zo.
Pusť mě!
Pusť!
- Nenávidím tě! - To je mi jedno!
Chci jen, abys ho nechal být!
Rosy!
Kéž bych tě nikdy neoživil!
Kéž bys byla pořád tam, kde jsem tě našel!
Mrtvá v bahně!
Ne!
Překlad titulků: Roman Placzek