СЕРІАЛ NETFLIX
ТУНЕЛЬ КОХАННЯ
1965 РІК
ТИР
ЗАКИНЬ ОДИН! ПРИЗ КОЖНОМУ!
Заберіть додому великий приз!
Хтось ще? Чи є у нас новий переможець?
ТУНЕЛЬ КОХАННЯ
Нумо, друзі. Чи є у вас наснага, аби подолати Зозо?
Ось так! Побачимо, чи ви на це здатні. Мило!
Чотири влучання поспіль — все, що треба, аби перемогти Зозо!
Оце вам пощастило! Тепер все на кону.
О, Зозо повалений! Ще є бажаючі? Хто хоче випробувати своє щастя?
ЗОЗО
Оце так! Непогано!
Ще один, аби повалити Зозо! Гаразд, отже…
Ні! Зозо знов впав!
Повертайтесь за призами наступного разу. Спробуєте ще, гаразд?
Агов, там світить зірка майбутнього.
Гаразд.
Пані та панове, це все, що потрібно.
Ось, з чого створені мрії! У вас є те, що потрібно?
БАЛІ ХАЙ
У вас щаслива рука? Чи, можливо, щасливий кидок?
Підходьте! Не соромтесь. Будьте дійсно хоробрими! О, ні.
Ось і проблеми.
-Як справи, мій друже? -Добре.
-Схоже, ти готовий кидати. -Так, сер.
Гаразд. Гадаю, тобі відомі правила гри.
Чотири влучання поспіль повалять Зозо, і отримаєш приз.
Ось так, мій друже. Поїхали. Як справи? Радий бачити. Гаразд.
Один! Він повалений! Боже! Мабуть, граєш у Вищій лізі бейсболу.
Гаразд, це нечесно, хлопці. Гаразд, ось так.
Добре!
Чоловіче, де ти взявся? Гаразд. Останній кидок.
Точно, не гравець в бейсбол? Ще один кидок. Ще один, друже.
Ще один. Ось так. З усієї сили.
Заберіть усі подарунки додому.
Дякую, що прийшли до Країни мрій. Парк зачиняється за п'ять хвилин.
Будь ласка, прямуйте до виходу біля центральних воріт.
Заходьте!
1970 РІК
Помилуйтеся на майже 100 років
найзаповітніших спогадів, які хлопець здатен вмістити в голові.
Дідько, я пам'ятаю, як сам катався на машинках в 1968 з Мейвісом Флойдом.
Потім прокрався в Тунель кохання з Грейс Олсон,
поки Мейвіс чекав на попкорн!
Гаразд, починаємо!
Добре, пані та панове, беріть ваші гаманці та сумочки.
Зараз будемо дещо продавати.
Першим буде лот 267.
Оригінальна справжня машина з вироблення попкорну.
Лише уявіть 30-сантиметровий екран у своїй вітальні.
Свій власний кінотеатр.
Ми почнемо торги з 20 доларів. Хто дає 20 доларів? Дякую, є 20.
Хтось дасть 21 долар? Є 21, дякую.
Хтось підвищить до 22? Дякую.
Я почую 23 долари? Остання ставка 23. Остання можливість. Все!
Продано за 23 долари.
А тепер у нас пам'ятна річ з Країни мрій —
несподіваний незабутній, рідкісний і найбільший приз.
Це аутентична та геніальна балійська лялька.
Ніна, лялька-танцюристка з дзвіночками на костюмі.
Лише послухайте. Приємний звук, правда?
-Ні. Ні! -Ці блискітки позолоти в очах,
-пані та панове. -Ніно!
Вона і є наш приз, і ми почнемо торги з двох доларів.
Два долари. Починаємо торги. Хтось дасть два долари і 25 центів?
Як щодо 2,25? Дякую, 2,25. Два з половиною. Я отримаю 2,50?
Тепер 2,75. Як щодо ставки 2,75? Дякую, 2.75.
-Три долари. Хтось дасть три долари? -Ні.
-Дякую, три. -Ні.
Підвищуємо до 3,25. Є! Три з половиною!
Хтось може дати три з половиною? Дякую!
-Три долари і 75 центів. Дякую. -Ні.
Чотири долари? Дякую, чотири. Чи буде 4,25?
Чотири долари і 25 центів. Чотири з половиною. Дякую. Хто дає 4,75?
Ні. Ні!
Продано за п'ять з половиною. Ось так!
Ось, тримай.
Ну ж бо, аплодисменти!
Пощастило вам.
Добре, я витру ваші очі. Переходимо до наступного лоту.
-Лот 142. -Ні.
Чотири долари і 25 центів. Дякую. Хтось дасть чотири з половиною?
Чотири і 25 центів. Буде 4,50? Дякую, 4.50. Хто дасть 4,75?
Дякую…
Ніно!
А п'ять доларів? П'ять з половиною, п'ять і 75 центів…
О, Ніна. Нарешті я вільний.
Хоча мить нашого розтавання, здається, була у минулому житті,
спогади про тебе підтримують мене.
І ні час, ні відстань,
ні прохолода ночі не розділять нас.
Сьогодні я бачив кілька знайомих обличь з Країни мрій.
Там були Фурберіс, Ллойд та Тіна, і навіть старий Пінат.
ШКІЛЬНИЙ АВТОБУС
Мені стисло серце від надії побачити тебе серед них.
Але, схоже, у мене попереду ще довгий шлях,
і пошуки тебе тривають.
Промінь надії зазирнув у автокінотеатр Кенвуда.
Це були косички, які з'явились перед сріблястим екраном.
І, хоча вони не привели до тебе, люба Ніно,
я знайшов нового друга.
Боюсь, ти бажаєш неможливого.
Я шукав скарб Капітана Бладстоуна 13 років,
і нічого не знайшов.
Це тому, що ти починав один,
але якби працювали разом, ти і я, як партнери, то ми б впорались з усім.
Вона була така ж пошарпана, як я колись.
Але я полагодив її, як ти колись зцілила моє серце.
Можливо, вона - найміцніше створіння, яке я зустрічав.
Вірна, хоробра,
справжній воїн, втиснутий в тіло плюшевого ведмедика кольору цукерки.
Боже, який в неї гострий язик.
Вона говорить як селюк-дальнобійник в барі в день зарплатні.
Але водночас, хоча вона ніколи цього не визнає, у неї найдобріша душа.
І хоча нічого і ніхто не здатен замінити тебе, моя люба Ніна,
вона стала справжнім другом і не менш за мене прагне знайти тебе.
З нею мій шлях не такий самотній.
З ДНЕМ НАРОДЖЕННЯ!
Я шукаю тебе вже багато років, Ніно.
Але не знайшов й сліду.
Я не втрачаю надії, Ніно.
Але я починаю думати, що шукати мені нікого.
Це затьмарює мою душу.
І ця тінь густішає щогодини.
Боюсь, скоро вона мене захопить.
Моє горе штовхає мене до темних вчинків, Ніно.
І це мене дуже лякає.
Тому я відмовився брати Розі з собою.
Я повернувся до місця, де починав шукати тебе, моя люба Ніна.
Усі наші друзі з Країни мрій зникли.
Лишились самі спогади.
КОМІСІЙНИЙ МАГАЗИН
Кажуть, що час пролітає над нами, але залишає по собі свою тінь.
І я загубився в цій тіні.
Мене несе зі світла у темряву,
а роки минають,
минають…
і минають.
КОМІСІЙНИЙ МАГАЗИН ФЛОССІ
Люба Розі, Ніна загубилась.
Боюсь, я теж загубився.
Не йди за мною.
Я не хочу, аби мене знайшли.
Дякую за усі твої зусилля.
Твій справжній друг,
Зі.
Я тебе загубив, моя Ніна.
І боюсь, я зам загубився.
Весь світ втратив свої кольори,
а все, що залишилось від тебе,
це спогади про твоє обличчя
та звук твоїх милих…
НАШ ЧАС
Оллі, мені уривається терпець запитувати.
Де в біса ти взяв дзвіночок моєї Ніни?
Я казав тобі, я не знаю.
Будь ласка, розв'яжи мене.
Прошу, відпусти мене.
Ти збирався відвести мене додому,
допомогти мені знайти Біллі.
-Ти обіцяв. -Замовкни! Просто замовкни!
Усі твої скиглення про Біллі нікуди нас не привели.
Зозо, це не ти.
Ти добрий та веселий,
і ти граєш ролі…
Життя — це не дурна гра актора!
Ми постійно щось втрачаємо!
Ти її бачив!
У тебе її дзвіночок.
Де Ніна?
Розі? Допоможи йому.
Мені шкода, Зозо.
Справді шкода.
Я лише хочу додому.
У мене для тебе погані новини.
Ти не підеш додому.
Я розриватиму тебе на частини, стібок за стібком,
доки ти не скажеш те, що мені потрібно знати.
Зо, чекай.
Якщо зробиш це зараз, то можеш ніколи не дізнатись правди.
Погуляй.
Подивимось, що я зможу зробити.
Гаразд. Ти займись ним.
Знаю, ти іноді трохи м'яка у таких справах.
Тож не підведи мене, дівчинко.
Розі, з тобою все буде добре?
Чи буде зі мною все добре?
Я частина цього, Оллі.
Я частина того жаху, що зараз відбувається з тобою.
Агов, Біллі?
Білле?
Біллі, давай їсти.
Ну ж бо.
Де ти, Білле?
Біллі!
Розі?
Що буде далі?
Я не знаю.
Я ще не вирішила.
Ти не мусиш завжди робити те, що каже Зозо.
Ти могла би…
Я взагалі нічого не мушу робити! У мене є власна голова.
Він не завжди був таким.
Мій перший спогад - це обличчя Зозо, який нахилився наді мною.
Він широко посміхався, наче був неймовірно щасливий бачити мене.
Тоді були кращі часи.
Ми разом мандрували світом.
Він був веселий добрий та милий.
Він був красивий.
Тоді я побачила його душу.
Тоді я його кохала, Оллі.
І досі кохаю.
Але зараз його з'їв біль.
Агов! Я не чую криків.
Думаю, я маю тобі це повернути.
Згадай ще один спогад.
Перш ніж я зроблю те, що маю зробити.
Дякую.
Можна мені поділитись з тобою?
Мій улюблений спогад може відштовхнути твої погані спогади.
Це був ідеальний день.
Йшов сніг.
Сніжні дні - найкращі спогади, як мрія, але…
зрештою сніг тане, і ми повертаємось до реального світу.
Але в тебе досі є спогади.
Сніжні дні. Біллі. Обійми.
Ти знаєш, що значить бути…
Я люблю тебе, Розі.
Дякую, Оллі.
У лісі ти бачив цей знак?
Ти сказав, що ми близько, але його не було на твоїй мапі.
Він був справжній?
БІЛА ВЕЖА – МАРК ТВЕН – ТРОЛЬ
Цей знак веде до школи Біллі.
Темна пляма - то школа.
Там щось сталось.
Щось погане.
Ми часто гуляли довкола.
І коли ми були близько до школи, це значило, що ми близько до дому.
Отже,
ми майже вдома.
Ми йшли за мапою,
і ми майже вдома.
Краще за все обійти Зозо крізь Тунель кохання.
Я відверну його увагу.
Щойно вийдеш, повертайся до струмка,
і хай спогади приведуть тебе до Біллі.
Не розкисай зараз.
Стара з руками-кактусами може передумати.
Що ж,
тоді тобі доведеться мати справу з шаленим клаптиковим кроликом.
БАЛІ ХАЙ
Ніна.
Зозо!
Усі ці роки я шукала тебе.
Пройшла багато кілометрів.
Принесла значні жертви.
Я тебе не просив.
Все гаразд, бо ми знову разом.
Це щось значить.
Ніна загубилась, але тобі не варто.
Бо я тут з тобою.
Справжні друзі. Більш ніж справжні друзі.
Ти можеш бути моїм сніжним днем.
А я?
Я могла би бути твоєю…
Я кохаю тебе, Зозо.
Де кролик?
Не треба йому більше страждати.
І нам з тобою теж.
Я спитав, де Оллі?
Є дещо, чого ти щодня не помічаєш.
Ти! Ти його відпустила!
Ти відволікала мене.
-Зозо, зупинись! -Допомагаєш йому втекти!
Зозо, я кажу про те…
То що тепер? І мене теж розірвеш?
Ні.
Ти цього не варта.
Я йду, Біллі!
Я йду додому!
Оллі!
Бувай, Зозо!
Гей!
СПИСАНА ВЛАСНІСТЬ НЕ ВХОДИТИ!
Агов! Агов, малий!
Я намагався бути хорошим!
Бо ти мені став трохи подобатись!
Але зараз я зроблю тобі боляче!
Залиш його у спокої, Зо.
Відчепись від мене!
Відчепись!
-Я ненавиджу тебе! -Мені байдуже!
Лише не чіпай його!
Розі!
Не треба було вертати тебе до життя!
Краще б ти лишилась там, де я тебе знайшов!
Мертвою у багнюці!
Ні!
Переклад субтитрів: Vsevolod Ivashchenko