‫שנעבור על התוכנית?‬
‫בטוחה?‬
‫כמו שאמרנו:‬
‫לגנוב את היהלומים, למכור אותם,‬ ‫ותוך שבוע נהיה בקנדה.‬
‫יש לנו פה 9.35 קאראט.‬
‫לא רע.‬
‫יהלום יפה מאוד.‬
‫מושלם.‬
‫תקראו את החוזה.‬
‫בוא נראה.‬
‫כן, יפה.‬
‫איכות גבוהה.‬
‫זאת ההצעה שלי, חבייר.‬
‫זה המחיר של היהלום.‬
‫אלה ששם שווים פי שתיים.‬
‫כבר לא צריך להעביר מזומנים במזוודות.‬
‫שקיק קטן בכיס, וזהו.‬
‫כריס מצפה לנו. זה לא יהיה קל.‬
‫מה שלא יקרה, תתרכזי ביהלומים.‬
‫זה כרטיס היציאה שלנו. אוקיי?‬ ‫-אוקיי.‬
‫קדימה.‬
‫ומה?‬
‫אתה חושב שככה אתה יכול להחזיר לי?‬
‫שנשכח מהמעבדה, ומהסמים שמכרת מאחורי גבנו?‬
‫קח את היהלומים.‬
‫תמסור לאבא שלך שהם מתנה ממני.‬
‫אין מצב.‬
‫לא נעבוד יותר ביחד.‬
‫אבא שלי ואני תמיד ידענו שאתה תמים,‬
‫אבל לא חשבתי שאתה כזה אידיוט.‬
‫אני לא מדבר איתך בדרך כלל,‬
‫אבל אתה יודע שאתם זקוקים לי.‬
‫אף אחד לא מכיר את הנמל כמוני.‬
‫ניקח את הסיכון הזה.‬
‫זה נגמר, כריס.‬
‫אתה גמור.‬
‫מי יחליף אותי?‬
‫סופיה וסאבר ג׳בלי.‬
‫אנחנו כבר בקשר.‬
‫תיכנסי.‬
‫קדימה.‬
‫אני הולך לשתות קפה.‬
‫מהר! על הברכיים!‬
‫מהר! פנים על הרצפה!‬
‫על הרצפה!‬ ‫-עיניים למטה!‬
‫קפה בבקשה.‬
‫רגע.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫תיכנסי!‬
‫על הרצפה!‬
‫כולם על הרצפה!‬
‫על הרצפה!‬ ‫-קדימה!‬
‫זרוק את הנשק!‬
‫זוז! על הרצפה!‬
‫עיניים על הרצפה.‬
‫תתהפך.‬
‫פנים למטה!‬
‫מה שלא שטיח לא מעניין אתכם.‬
‫לא לזוז. עיניים למטה.‬
‫עיניים למטה!‬
‫עיניים לרצפה!‬
‫מהר.‬
‫עיניים לרצפה.‬
‫איפה הוא?‬
‫קדימה, מהר!‬
‫עיניים לרצפה, אתה. שם!‬
‫לעזאזל.‬
‫תמשיכו, אני אצטרף.‬
‫מה הוא עושה שם?‬
‫תיכנסי.‬
‫צר לי על אחותך ואחייניתך.‬
‫באמת לא רציתי להרוג אותן.‬
‫היי! מטומטם!‬
‫חרא.‬
‫מאחור!‬
‫את יכולה לשמור בחוץ?‬
‫נו?‬
‫הרגתי אותו.‬
‫זה לא יחזיר את המתים שלנו, אבל...‬
‫אחרת לא הייתי מוצא מנוח.‬
‫אני נפגש עם עורכת הדין‬ ‫בעוד ארבעה ימים. הכול סגור.‬
‫3 מיליון.‬ ‫-3 מיליון?‬
‫כן. תוכל לנסוע לאיטליה עם המשפחה שלך.‬
‫ואנחנו לקנדה.‬
‫חייבים להתקדם עכשיו.‬
‫שמור על עצמך, אחי.‬ ‫-גם אתה.‬
‫ליאנה.‬
‫תשמרי עליו. הוא כבר לא צעיר.‬
‫זה ברור.‬
‫כידוע לכם, חבייר, בנו של הבוס שלי,‬
‫נפצע במהלך השוד.‬
‫אביו ביקש שאעביר לכם את ההצעה שלו.‬
‫חבייר וראשי הקרטל התרשמו מאוד‬
‫ממה שעשיתם מאז מות אביכם,‬
‫ולכן הם רוצים לעבוד איתכם.‬
‫מה, הם רוצים שנחליף את כריס?‬
‫הם חשבו על זה עוד לפני שהוא נהרג.‬
‫ודעו לכם שממש לא אכפת להם‬ ‫מהבעיות שהיו לכם איתו.‬
‫כריס עבד עם קרטלים אחרים.‬
‫חבייר ואבא שלו רצו ש״לוס סולס״‬ ‫יהיה הקרטל היחיד באירופה.‬
‫אז מה תשובתכם?‬
‫מחמיא לנו שהם מתעניינים בנו,‬
‫אבל כדי להשיב, עליי לדעת את התנאים.‬
‫10% מהרווח שלנו על כל הסמים‬ ‫שתעבירו דרך נמל אנטוורפן.‬
‫זה גם מה שכריס קיבל.‬
‫אנחנו מעדיפים 20%.‬
‫את יודעת, אני רגיל למשא ומתן,‬
‫אבל דרישות בלתי סבירות‬ ‫עלולות להישמע מעליבות.‬
‫כל המבריחים בנמל אנטוורפן‬ ‫עובדים עם סוורים.‬
‫אנחנו היחידים שעובדים עם המכס.‬
‫אני יודע. אני לא יודע איך הצלחתם,‬ ‫אבל אנחנו מעודכנים.‬
‫וזה בדיוק היתרון התחרותי‬ ‫שמעניין את הבוסים שלי.‬
‫אבל הוא לא שווה 20%.‬
‫מבין כל עשרה משלוחים.‬ ‫כמה הלכו לאיבוד אצל כריס?‬
‫בממוצע, שניים.‬
‫אז שמונה מכל עשרה עברו.‬
‫אנחנו מבטיחים 10 מתוך 10.‬
‫חסל סדר החרמות ועיכובים.‬ ‫הבוסים שלך ירוויחו יותר גם בתעריף הזה.‬
‫אני לא יכול לתת לך תשובה בגלל ההתייקרות.‬
‫זה לא בסמכותי.‬
‫אז תגיד למי שמחליט שידבר איתנו.‬
‫הוא יגיע מחר.‬
‫הוא יד ימינו של הבוס שלנו.‬
‫הוא יישאר כאן עד שחבייר יחלים.‬
‫הוא יירצה להיפגש איתכם מיד.‬
‫אנחנו כאן. לשירותו.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מקווה שהטיסה הייתה בסדר.‬
‫יש חדש מחבייר?‬
‫הוא מאושפז. בטיפול נמרץ.‬
‫אבל איתרנו את השודד שירה בו.‬
‫קוראים לו מהדי בלחאג׳.‬
‫לא מעניין אותי איך קוראים לו.‬ ‫אני רוצה את הראש שלו.‬
‫בלחאג׳ הוא הזבל‬ ‫שניסה להרוג את הבן של הזקן.‬
‫כריס מת כבר שלושה ימים. כבר מצאת לו מחליף?‬
‫דיברתי עם בני ג׳בלי.‬
‫הם מסכימים, אבל...‬
‫צריך לאשר את התעריף שלהם.‬
‫בדיוק על זה רציתי לדבר איתך.‬
‫מי אמר לך לדבר איתם?‬
‫חבייר. רגע לפני שירו בו.‬
‫הוא רצה לעבוד איתם בכל מחיר.‬
‫חבייר לא יכול‬ ‫לקבל החלטה כזאת בלי להתייעץ איתי.‬
‫אין לו סמכות.‬
‫הוא קיבל אישור מהזקן. מאבא שלו.‬
‫לא.‬
‫לא נעבוד עם בני ג׳בלי.‬
‫למה?‬
‫מפני שהם הרגו אותך.‬
‫אבקר אצל הבן של הזקן בבית החולים.‬
‫תיפטר ממנו. בואי, ולריה.‬
‫יפה. השתפרת.‬
‫הנה לך...‬
‫התאמנת בסתר. תודה.‬
‫למה בסתר?‬
‫כי אתה לא יודע להפסיד.‬ ‫אתה מתעצבן כשאני מנצחת.‬
‫את מנצחת? אני נותן לך לנצח‬ ‫כדי שלא תעשי לי פרצופים.‬
‫אני מפסידה בכבוד.‬
‫בטח... את זועפת כל הסופ״ש.‬
‫מה?‬ ‫-כן.‬
‫אתה כזה, לא אני!‬
‫דיברתי עם הרב־חובל. נצא מחר בחמש בבוקר.‬
‫בעוד יומיים נגיע לסטוקהולם,‬ ‫ומשם טיסה ישירה למונטריאול.‬
‫נגמרו החיים בזבל.‬ ‫-אוקיי.‬
‫מצטער.‬
‫קחי.‬
‫מה זה?‬
‫ניירת של עורכת הדין. תחתמי.‬
‫בפעם האחרונה שחתמתי על משהו,‬ ‫הגעתי לבית אומנה. למה זה?‬
‫שטר הבעלות על הבית שלי.‬ ‫אני רושם אותו על שמך.‬
‫וייפוי כוח לחשבונות הבנק שלי.‬
‫שתהיה לך גישה לכסף אם יקרה לי משהו.‬
‫אני לא חותמת.‬
‫למה?‬ ‫-כי אני לא רוצה.‬
‫למה שיקרה לך משהו?‬
‫את לא חייבת לחשוב שיקרה לי משהו.‬
‫את יכולה לחתום כדי לשמח אותי, כמו שאני...‬
‫נותן לך לנצח כדי לשמח אותך.‬
‫קחי.‬
‫אתה מבטיח שכלום לא יקרה?‬
‫מבטיח.‬
‫לא, זאת בדיוק הבעיה! אתה רמאי!‬
‫תראו מי כועסת עכשיו.‬
‫אתה עם הבן שלי?‬
‫כן, אני איתו.‬
‫הרופאים אומרים שהוא יהיה בסדר.‬
‫בעוד כמה שעות יעירו אותו מהתרדמת.‬
‫אני כאן, אל תדאג.‬
‫יש לי פגישה עם רשויות בלגיה בשגרירות.‬ ‫-אוקיי. אני יודע.‬
‫שמעת על הנמל?‬
‫שמעתי מה?‬
‫שרצית לעבוד עם בני ג׳בלי.‬
‫הרעיון היה של הבן שלי.‬
‫ונראה לי שהוא צודק.‬ ‫סליחה, הייתי צריך להגיד לך קודם.‬
‫נפגשת עם הבחור שדיבר איתם?‬
‫הוא מת. בני ג׳בלי הרגו אותו.‬
‫מה פתאום?‬
‫אני לא מבין.‬
‫למה שיעשו את זה?‬
‫מאיפה אני יודע?‬
‫אבל שמע, אם היית מספר לי מראש,‬
‫הייתי אומר לך שאי אפשר לסמוך עליהם.‬
‫תמצא מחליף לכריס.‬
‫ותיפטר מבני ג׳בלי.‬
‫אטפל בזה. אל תדאג,‬ ‫אמצא גם את מי שירה בבן שלך.‬
‫תמצא לי את הכלבים האלה,‬
‫ותהרוג אותם.‬
‫ושמור על הבן שלי כאילו היה הבן שלך.‬
‫בסדר.‬
‫כמה שאת יפה.‬
‫העיניים שלה נראות יותר טוב?‬ ‫-עזוב. לא ישנתי.‬
‫את לא נותנת לאימא לישון?‬
‫שלום לדוד!‬
‫חשבתי על ההצעה שלהם.‬
‫10% זה המון.‬
‫אולי לא היינו צריכים לסרב.‬
‫קחי אותה בבקשה.‬
‫בואי.‬
‫הגיע הזמן לאכול?‬
‫לאכול? כן...‬
‫את לא מסכימה?‬
‫אנחנו היחידים שעובדים עם המכס‬ ‫והם יודעים את זה.‬
‫לא נמכור את עצמנו, סאבר.‬
‫נכון. לא נמכור את עצמנו.‬
‫אבל האיש מהקרטל צדק. 20% זה מוגזם.‬
‫מישהו שאל אותך?‬
‫תביא את הרכב בבקשה.‬
‫הוא מתיש אותי.‬ ‫-הוא בן משפחה.‬
‫לא. הוא בן דוד שלך, לא שלי.‬
‫ממה אתה מפחד?‬
‫שהם יעלבו ויחפשו מחליף אחר לכריס?‬
‫כן, אולי.‬
‫סאבר, אמרתי לך. הם יבואו לדפוק בדלת שלנו.‬
‫סמוך עליי.‬
‫הם יבואו ויציעו לנו 15%, ואז נסכים.‬
‫לורנס.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫זוכרת את התובע מוונצואלה, אלמיידה?‬
‫הוא כאן לכמה ימים.‬
‫הוא רוצה לתדרך אותך על הסחר בסמים שם.‬ ‫את יכולה להיפגש איתו עכשיו?‬
‫אני מניחה שאין לי ברירה.‬ ‫-3 חודשים בלי התקדמות,‬
‫ועכשיו כריס דה ויט נהרג,‬
‫אז לא, אין לך ברירה.‬
‫ואיפה נמצא התובע הזה?‬
‫- שגרירות ונצואלה -‬
‫בוס?‬
‫הוא כאן.‬
‫פקדת הרמן?‬
‫אדוני התובע.‬
‫אני שמח מאוד לפגוש אותך‬
‫כאן בשגרירות המדינה שאימצה אותי, ונצואלה.‬
‫אני מקווה שהידע שלי‬ ‫על הקרטלים בדרום אמריקה יעזור לך.‬
‫עקבנו בעניין רב אחר פעילותך בוונצואלה.‬
‫התרשמנו מפעילותך נגד הסחר בסמים שם.‬
‫אני במחלק הסמים כבר שלוש שנים.‬
‫המציאות שאנחנו רואים היא שונה.‬
‫מלחמת הקרטלים שמתחוללת אצלנו‬
‫תגיע בקרוב גם לכאן.‬
‫וכשהמציאות שלנו תהיה המציאות שלכם,‬ ‫אני בטוח שתוכלו להיעזר מאוד במומחיות שלי.‬
‫לפחות כך חושב הממונה עלייך.‬
‫אני מאחלת לך שהות מוצלחת.‬
‫12 קמ״ר.‬
‫בהרי ריף. על שמך.‬
‫ברכותיי.‬
‫אני אטפל בשאר.‬
‫אלה טבליות ללעיסה.‬
‫תודה. שלום. יום טוב.‬
‫הקרם כלול בסל התרופות.‬
‫תכף אשוב.‬
‫מה את עושה?‬
‫מחפשת משהו.‬
‫לא חשוב.‬
‫אצא לעשן.‬
‫כן.‬
‫קחי.‬
‫כמה זה?‬
‫אספקה לחודשיים, כמו שביקשת.‬
‫כמעט תפסו אותי.‬
‫להבא נחזור לשיטה הקודמת.‬ ‫שלוש פעמים בשבוע מקסימום.‬
‫זה בסדר, לא תהיה פעם נוספת.‬
‫אז לא אראה אותך שוב?‬
‫עדיף לך ככה, לא?‬
‫קלי, אני לא יודעת איך‬ ‫הייתי עושה את זה בלעדייך. תודה.‬
‫זוכרת איך היינו מתגנבות מהמוסד למועדון?‬
‫מחר את ואני יוצאות.‬
‫אני מבוקשת, הבנת?‬
‫די. שלושה חודשים‬ ‫אנחנו נפגשות בחניון המחורבן הזה.‬
‫אם את יכולה לבוא הנה, את יכולה לצאת איתי.‬ ‫-לא.‬
‫תהיי זמינה. אתקשר אלייך הערב.‬ ‫תזמיני גם את השודד שלך.‬
‫שיוכל להודות לי על כל התרופות שהשגתי לו.‬
‫קלי, אני לא באה.‬
‫לעזאזל...‬
‫שבעה ימים.‬
‫הזקן נתן לי שבעה ימים‬
‫לארגן את המסחר באזור של חבייר.‬
‫אז אני נותן לכם שבעה ימים‬
‫למצוא את השודדים שירו בבן של הזקן.‬
‫נמצא קונה ליהלומים.‬
‫הוא בקשר עם עורכת דין בשם למר.‬
‫דרכה נגיע לשודדים.‬
‫קיבלת את כל המידע הדרוש?‬
‫כן.‬ ‫-יופי.‬
‫אתם לא בבוגוטה ולא בקרקאס,‬
‫ובטח שלא בפנמה.‬
‫אבל אני רוצה שתזיינו‬ ‫את בני ג׳בלי ואת השודד‬
‫באותה רמת אלימות שהייתם נוקטים בה שם.‬
‫בלי רחמים.‬
‫סמוך עלינו.‬
‫קדימה.‬
‫ולריה.‬
‫כשהיינו בקרקאס,‬
‫גייסתי כמה חבר׳ה כאן.‬
‫פלמים שמכירים את השטח היטב.‬
‫תשתמשי בהם, אפילו בתור בשר תותחים.‬
‫לא הייתי צריך‬ ‫לשלוח את חבייר במקום לבוא בעצמי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה לא הסגנון שלך.‬
‫למה אתה אומר?‬
‫את אלגנטית יותר.‬
‫חתמת על הכול?‬
‫אפשר לשאול אותך משהו?‬
‫מה היא בשבילך, הבחורה הזאת?‬
‫הכול.‬
‫היא כל מה שיש לי.‬
‫לא אוותר עליה.‬
‫והיא לא תוותר עליי.‬
‫עליי אתה לא מוותר.‬
‫- נאהל: את שם? -‬
‫היי, זאת אני. בחיים לא תנחשי עם מי אני.‬
‫מה קורה? מחכים לך, איפה את?‬
‫אין מצב! איפה אתן?‬
‫היא גנובה לגמרי, הרוקחת הזאת.‬
‫אצל אחותי. מסיבה ב־14:30.‬
‫זאת תהיה המסיבה של הלייף.‬
‫בואי, אל תתביישי. אשלח לך את הכתובת.‬
‫די!‬
‫רוח הרפאים חזרה. מה קורה?‬
‫הכול טוב?‬ ‫-כן. התגעגעתי אלייך.‬
‫תיכנסי.‬
‫מה המצב?‬
‫אנחנו פה. מה איתך?‬
‫נעלמת מאז המוסד. מה קורה איתך?‬
‫את יודעת, מסתדרים.‬
‫אז זה הדיבור עכשיו.‬
‫הקטנה נהייתה גדולה, אה?‬ ‫-תפסת.‬
‫כן...‬
‫זאת הדירה של אחותך?‬ ‫-כן.‬
‫היא נסעה עם הילדים אז אני מבלה.‬
‫אין לא תלונות. זה היה או זה או כלא.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שמו עלייך צמיד?‬ ‫-כן, המניאקים.‬
‫הרוקחת מחכה לך בסלון. תכף אצטרף.‬
‫ידעתי שתבואי.‬
‫זה בשבילך.‬ ‫-תודה.‬
‫זה שלי.‬
‫גברת למר?‬
‫לא!‬
‫בואי.‬
‫תתכופפי.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫אל תפחדי. אותי הם מחפשים. אל תזוזי.‬
‫גברת למר?‬
‫בלהאג׳. איפה הוא?‬
‫מהדי!‬
‫תברח!‬
‫בואי.‬
‫- מהדי -‬
‫אני לא יכולה לענות כרגע.‬
‫רגע.‬ ‫-זהו?‬
‫רגע. זה כן זה!‬
‫לא, את טועה.‬
‫זו את שטועה.‬
‫הלו.‬
‫אתה עם המשפחה?‬
‫כן, מסתתרים במלון.‬
‫מה קרה?‬
‫רצחו את עורכת הדין.‬
‫מה?‬
‫בטח אנשים של כריס.‬
‫אין לי מושג.‬
‫אם מצאו אותי, ימצאו גם אותך.‬
‫מתי אתם עוזבים?‬
‫עוד מעט. עוד שלושה ימים.‬
‫אי אפשר קודם?‬
‫יש לי עניינים לסדר. אל תדאג, אני אזהר.‬
‫אקח את היהלומים איתי.‬ ‫-טוב.‬
‫אחליט מה לעשות בקנדה.‬
‫תתקשר אליי מהספינה, טוב?‬
‫טוב. ביי.‬
‫לא מפחיד אותך לעזוב?‬
‫את כל מה שאת מכירה...‬
‫ואם אתגעגע אלייך?‬
‫מה אפשר לעשות?‬
‫טוב... בחירה שלך.‬
‫תקשיבי, קלי, זה המצב.‬
‫זה המצב.‬
‫מה? זה לא נעים לך?‬
‫ברצינות?‬
‫ועוד בחדר הילדים. לא לעניין.‬
‫אני לא יכולה לענות כרגע...‬
‫את בטוחה שלא שכחת כלום?‬
‫הוא יהיה בנמל הלילה.‬
‫אני נשבעת שזה כל מה שאני יודעת.‬
‫תטפלי בה.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫אתה עוקב אחריי? מה אני, כלבה?‬
‫וטוב שעשיתי את זה.‬
‫אפשר לדעת מה קורה פה?‬
‫תני לי לטפל בזה.‬
‫הוא השודד?‬
‫באימא שלי, אתה תשלם על הנזק לדלת!‬
‫התרופות ממנה?‬
‫עקבת אחריי באמצעות הטלפון?‬ ‫-הז׳קט שלך.‬
‫מה היא יודעת?‬
‫שום דבר.‬
‫תקשיבי, המצב מתחמם.‬ ‫נאלצתי להקדים את העזיבה.‬
‫אחכה לך בחניון. שתי דקות, אוקיי?‬
‫אוקיי?‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני לא יכולה להישאר.‬ ‫-חכי‬
‫תסבירי לי. מי הוא בשבילך?‬
‫הוא כל מה שיש לי.‬
‫תזדייני.‬
‫מחייכת לאימא?‬
‫כן...‬
‫עוד פעם?‬
‫תיכנסו מסביב ואני מלפנים.‬
‫אל תזוזי.‬
‫כן, אגיד לדוד שלך להנמיך את המוזיקה.‬
‫אני במרתף. באיזו קומה הוא? איפה הוא?‬
‫באיזו קומה?‬
‫תבדוק מה קורה בחדר למעלה.‬
‫בסדר.‬
‫זהירות, הוא הרג מישהי.‬
‫אין לכם מטען?‬ ‫-לא.‬
‫אבדוק את המשאבה ואז אעשה לכם סיור בספינה.‬
‫כן.‬
‫נרד למרתף.‬
‫לעזאזל. הוא בטח למטה.‬
‫בן זונה.‬
‫זין.‬
‫- שודדים -‬
‫תרגום כתוביות: יניב אידלשטיין‬