Vil du gå gjennom planen?
Er du sikker?
Som vi sa, rane diamantene, selge dem, og neste uke, Canada.
Så her har vi en 9,35.
- Slett ikke verst. - Det er en veldig fin diamant.
Perfekt.
- Les kontrakten. - La oss ta en titt.
Ja, den er fin.
God kvalitet.
Her er tilbudet mitt, Javier. Det er prisen på diamanten.
De der borte er verd dobbelt så mye.
Nå slipper du å reise med masse penger fylt i kofferter.
Bare en liten pose i lommen, og alt er bra.
Chris venter at vi raner ham. Det blir tøft.
Fokuser på diamantene uansett hva.
- De er billetten vår herfra, ok? - Ok.
Kom igjen.
Og hva?
Tror du at du vi blir skuls nå?
At det får oss til å glemme laben og dopet du solgte bak ryggen vår?
Ta diamantene.
Si til faren din at det er min gave til ham.
Nei.
Vi samarbeider ikke med deg mer. Faren min og jeg visste at du var naiv,
men jeg trodde ikke du var så dum.
Du er ikke min vanlige kontakt, men du vet at du trenger meg.
Ingen kjenner havna som jeg gjør.
Vi tar sjansen.
Det er over, Chris. Du er ferdig.
Hvem ville erstattet meg?
Sofia og Saber Djebli.
Jeg har snakket med dem alt.
Gå foran.
Kom igjen.
Jeg skal hente kaffe.
Fort! Ned på knærne!
Fort! Ansiktet ned!
- På gulvet. - Se ned.
Kan jeg få en kopp kaffe?
Vent.
Ok, kom igjen.
Gå inn. Inn med deg.
Ned på gulvet.
Alle på gulvet!
Ned på gulvet.
Slipp pistolen!
Ned, for faen!
Ned på gulvet!
Snu deg rundt!
Ansiktet ned! Teppet er det eneste verdt å se på.
Ingen rører seg. Se ned.
Blikket på gulvet!
Du, blikket på gulvet!
Skynd deg.
Blikket på gulvet!
Hvor er han?
Kom igjen, skynd deg!
Blikket på gulvet. Du der!
Pokker.
Fortsett, jeg tar dere igjen.
Hva i helvete gjør han?
Hopp inn!
Jeg er lei for det med søsteren din og niesen din.
Jeg ville ikke drepe dem.
Hei! Rasshøl!
Pokker.
Bak deg!
Kan du holde vakt?
Vel?
Jeg drepte ham.
Det bringer ikke familiene tilbake, men jeg hadde ikke fått fred ellers.
Jeg treffer advokaten om fire dager. Hun har avtalt med klienten. Tre millioner.
Ja. Du kan dra til Italia med familien din.
Og vi til Canada.
Vi må dra.
- Ta vare på deg selv. - Du også.
Liana!
- Ta vare på ham. Han drar på årene. - Det er sant.
Som dere vet, ble Javier, sønnen til sjefen min, skadet under ranet.
Så faren ba meg presentere tilbudet for dere.
Javier og kartellsjefene beundrer det dere har gjort etter din fars død.
Det er derfor de vil jobbe med dere.
Hva betyr det? Vil de at vi skal erstatte Chris?
De vurderte det før han ble drept.
Og for å berolige deg, de bryr seg ikke om problemene du hadde med ham.
Chris jobbet med andre karteller.
Javier og faren vil at Los Soles skal være det eneste kartellet i Europa.
Hva skal jeg si til dem?
Vi er smigret over interessen.
Men for å gi et svar må vi vite betingelsene.
Ti prosent av andelen vår av stoff dere får gjennom Antwerpen havn.
Det var det Chris også fikk.
Vi vil heller ha 20 %.
Jeg er vant til å forhandle.
Men urimelige krav kan virke fornærmende.
Alle smuglerne jobber med arbeiderne. Vi er de eneste som jobber med tollerne.
Det vet jeg. Jeg vet ikke hvordan dere klarte det.
Og konkurransefortrinnet deres gjør sjefene mine interessert.
Men dere overvurderer det ved å be om 20 %.
Hvor mage forsendinger gikk tapt med Chris?
- I gjennomsnitt to av ti. -Åtte av ti nådde markedet.
Vi garanterer ti av ti.
Ingen flere beslag. Ingen flere tap. De tjener mer til tross for det vi ber om.
Jeg kan ikke svare på en sånn økning. Det er jeg ikke autorisert til.
Spør den som bestemmer og ring oss tilbake.
Han kommer i morgen.
Han er sjefens høyre hånd.
Han blir til Javier kommer seg. Han vil kanskje møte dere straks.
Vi er her. Til hans rådighet.
- Hei. - Hei.
Håper reisen gikk bra.
- Hvordan går det med Javier? - Han er på intensivavdelingen.
Men vi vet hvem som skjøt ham. Han heter Mehdi Belhadj.
Jeg bryr meg ikke om navnet. Jeg vil ha ham død.
Dette er Belhadj som prøvde å drepe gamlingens sønn.
Chris har vært død i tre dager. Har du en erstatning?
Jeg snakket med Djebli-ene. De vil gjøre det, men vi må bli enige om penger.
Jeg ville spørre om det.
Og hvem ba deg kontakte dem?
Det var Javier.
Rett før han ble skutt.
Han ville jobbe med dem.
Du kan ikke avgjøre sånt uten å snakke med meg.
- Han har ingen autoritet. - Han fikk klarsignal fra faren sin.
Nei. Jeg jobber ikke med Djebli-ene.
Hvorfor ikke?
Fordi de drepte deg.
Jeg drar for å besøke sønnen på sykehuset.
Bli kvitt ham. Kom igjen, Valeria.
Bra, du er blitt bedre.
Ta den!
Du øver i smug, innrøm det.
Hvorfor i smug?
Du er dårlig taper. Du er sur fordi jeg vinner.
Jeg lar deg vinne så du ikke furter.
Jeg er en god taper.
Liksom. Du furter i dagevis.
Hva? Du er den dårlige taperen.
Jeg snakket med kapteinen. Vi drar klokken fem i natt.
Om to dager er vi i Stockholm og flyr rett til Montreal.
Ikke mer dårlige kår for oss.
Beklager.
Her.
- Hva er det? - Papirarbeid til advokaten. Signer dem.
Sist jeg signerte noe, endte jeg i fosterhjem. Hva er det?
Skjøtet til huset mitt. Jeg satte det i ditt navn.
Og råderett over bankkontoene mine.
- Så har du penger hvis det skjer meg noe. - Jeg signerer ikke.
- Hvorfor ikke? - Jeg vil ikke.
Hvorfor skulle det skje deg noe?
Ingen sier det. Du kan bare signere for å glede meg.
Akkurat som jeg lar deg vinne for å glede deg.
Her.
- Lover du at ingenting vil skje? - Det lover jeg.
Det er problemet. Du er en juksemaker!
Hvem er det som er sint nå?
Er du hos sønnen min?
Ja, det er jeg.
Legene sier han klarer seg.
De holder ham i koma et par timer til. Jeg blir her.
Og jeg skal møte belgiske myndigheter på ambassaden.
Det vet jeg. Hørte du om havna?
Hva da? At du ville jobbe med Djebli-ene?
Det var min sønns idé.
Beklager, men jeg tror han har rett. Jeg burde sagt det før.
Møtte du han som forhandlet med dem?
Han er død. Djebli-ene drepte ham.
Det gir ikke mening.
- Jeg forstår ikke. Hvorfor gjorde de det? - Hvordan kan jeg vite det?
Men om du hadde fortalt meg om dem før,
ville jeg sagt at de ikke er til å stole på.
Finn noen som kan erstatte Chris.
Og bli kvitt Djebli-ene.
Jeg ordner det. Og jeg skal ta meg av han som skjøt sønnen din.
Finn bikkjene og avliv dem.
Og ta deg av sønnen min som om han var din egen.
Så vakker du er.
Er øynene bedre?
Jeg har ikke sovet.
Hei! Lar du ikke mamma sove?
Hei, onkel.
Jeg tenkte på tilbudet deres.
Ti prosent er mye. Kanskje vi ikke skulle sagt nei.
Kan du ta henne?
Kom hit.
Ja, det er på tide å spise. På tide å spise? Ja.
Tror du ikke det?
De vet at vi er de eneste som jobber med tollere. Vi selger oss ikke billig.
Nei, vi selger oss ikke billig.
Men kartellfyren hadde rett. 20 % er grådig.
Hvem spurte deg?
Kan du hente bilen?
- Han sliter meg ut. - Han er familie.
Han er fetteren din, ikke min.
Hva er du redd for? At de blir fornærmet og finner noen andre?
Kanskje.
Saber, jeg sa at de kom og banket på døren vår.
Stol på meg.
De kommer tilbake til oss og tilbyr 15. Det er da vi sier ja.
Nummer 20-68.
På hjørnet...
To kjøretøyer og rundt 12 personer.
- Laurence. - Ja, sjef.
Husker du statsadvokaten fra Venezuela, Almeida?
Han er på besøk noen dager.
Han skal informere om narkotikasmugling. Kan du treffe ham nå?
Har jeg noe valg?
Tre måneder uten resultater, og Chris de Wit er ditt ansvar.
Så nei, du har ikke noe valg.
Hvor finner jeg ham?
DEN VENEZUELANSKE REPUBLIKKS AMBASSADE
Sjef?
Han er her.
Førstebetjent Herman?
Herr statsadvokat.
Så hyggelig å møte deg på ambassaden til mitt adopterte land, Venezuela.
Jeg håper min kunnskap om søramerikanske karteller vil være til hjelp.
Vi har fulgt arbeidet ditt i Venezuela.
Det er imponerende hvordan du går etter smuglerne.
Jeg har vært i narkoavdelingen i tre år. Virkeligheten er ikke sånn her.
Kartellkrigene hjemme vil snart bli importert hit.
Og når virkeligheten min blir din, vil nok erfaringene mine bli nyttige for deg.
Det mener i hvert fall dine overordnede.
Nyt oppholdet.
1200 hektar.
I Rif. I ditt navn.
Gratulerer.
Jeg tar meg av resten.
Dette er tyggetabletter.
Takk. Ha en fin dag.
Kremen er fin. Den er på blå resept.
Straks tilbake.
- Hva er det du gjør? - Jeg leter etter noe.
Glem det. Jeg tar en røyk.
Greit.
Her.
Hvor mye?
To måneders forsyning, som du sa.
Jeg var så nær å bli tatt.
Neste gang er det tilbake til det normale. Tre i uka.
Det blir ingen neste gang.
Får jeg ikke se deg igjen?
Det er best for deg.
Jeg vet ikke hvordan jeg skulle klart dette uten deg. Takk.
Husker du hvordan vi snek oss til klubben?
I morgen skal du og jeg gå ut!
Jeg er etterlyst.
Tre måneder med å møtes på denne parkeringsplassen.
- Kan du komme hit, kan du gå ut med meg. - Nei.
Jeg ringer deg i kveld.
Be raneren også bli med.
Han kan takke meg for alle medisinene.
Kelly, jeg kommer ikke!
Pokker.
Sju dager.
Det var fristen den gamle mannen ga meg for å omorganisere operasjonen for Javier.
Så jeg gir dere sju dager på å finne ranerne som skadet sønnen hans.
Vi fant mottakeren av diamantene.
Han snakker med en advokat ved navn Maître Lemaire.
Hun forhandler for ranerne.
- Har dere all informasjonen dere trenger? - Ja.
Dette er ikke Bogota eller Caracas,
og ikke Panama.
Men vær like brutal mot Djebli-ene og raneren som dere ville vært hjemme.
Vis ingen nåde.
Du kan stole på oss.
Gå.
Valeria.
Da vi var i Caracas, rekrutterte en kontakt noen folk her.
Flamske folk som kjenner området godt.
Bruk dem, om så bare som kanonføde.
Å sende Javier i stedet for meg var en tabbe.
Ja, sjef.
Det er ikke din stil.
Hvorfor sier du det?
Du er stiligere.
Har du signert alt?
Kan jeg spørre om noe?
Hva betyr den jenta for deg?
Alt.
Hun er alt jeg har.
Jeg gir ikke slipp på henne. Og hun gir ikke slipp på meg.
Det er meg du ikke gir slipp på.
ER DU DER?
Hei, det er meg. Gjett hvem jeg er med.
Hva skjer? Vi venter. Hvor er du?
Nei! Hvor er dere?
Farmasøyten er vill.
Hos søsteren min. Klokka er halv tre, men det blir tidenes fest.
Kom. Ikke vær sjenert. Jeg sender adressen.
Jøss. Spøkelset er tilbake. Hva skjer?
- Går det bra? - Jeg har savnet deg.
Kom inn.
Hva skjer?
Vi har vært her. Og du?
Du har vært borte etter fosterhjemmet.
Jeg klarer meg.
"Klarer deg"? Hun er voksen.
Ikke sant?
Særlig.
- Er det din søsters leilighet? - Ja. Hun er borte med barna.
Kan ikke klage. Det var dette eller fengsel.
Hva mener du?
- Fikk du fotlenke? - Ja. De jævlene.
Farmasøyten er i stua. Jeg kommer straks.
Jeg visste at du kom.
- Dette er til deg. - Takk.
Denne er min.
Maître Lemaire?
Nei.
Denne veien.
Ned.
Nei.
Se på meg.
Ikke vær redd. Det er meg de vil ha. Ikke rør deg.
Maître Lemaire?
Belhadj. Hvor er han?
Mehdi!
Løp!
La oss slappe av.
Dette er telefonsvareren...
Er det det?
Er du sikker?
Stopp. Det er denne.
Nei, du tok feil!
Det var du som tok feil!
- Hallo? - Er du sammen med familien?
Ja, vi gjemmer oss på hotellet. Hva er det?
Noen menn drepte advokaten.
Hva da? Det må være Chris' menn.
Jeg aner ikke.
Finner de meg, finner de deg også.
Når drar du?
Nå. Vel, om tre dager.
Ikke før?
Jeg har ting å ordne. Jeg skal være forsiktig.
Jeg tar diamantene med meg. Jeg bestemmer hva jeg gjør i Canada.
Ring når du er om bord.
Ok, ha det.
Skremmer det deg ikke å dra? Alt du har kjent til...
Hva om du savner det?
- Men hva kan jeg gjøre? - Det er ditt valg.
Kelly, det er sånn det er.
Det er vel det.
Hva? Liker du det ikke?
Seriøst?
Og på barnerommet også. Ikke kult.
Dette er telefonsvareren...
Sikker på at du ikke har glemt noe?
Han skal på havna i kveld.
Det er alt jeg vet.
Ta deg av henne.
Hva gjør du her?
Hva med deg?
- Sporer du meg som en jævla hund? - Jeg er glad jeg gjorde det.
Hva skjer?
La meg ordne dette.
Er han raneren?
Du skal betale for døra mi med en gang.
Er hun leverandøren?
- Er sporeren i mobilen? - I jakken din. Hva vet hun?
Absolutt ingenting.
Det er blitt hett om ørene. Vi må dra før.
Jeg er i bilen. To minutter, ok?
- Ok? - Ok.
- Jeg kan ikke bli. - Vent. Hvem er denne fyren for deg?
Han er alt jeg har.
Dra til helvete.
Smiler du til mamma?
Ja, det gjør du.
Enda et?
Dekk baksiden. Jeg går foran.
Ikke rør deg.
Ja, jeg skal be onkelen din skru ned musikken.
Jeg er i kjelleren. Hvilken etasje er det? Hvor er han?
Hvilken etasje?
Gå ovenpå og lukk døra.
Jeg går.
Forsiktig. Den jævelen drepte faren min.
- Ingen bagasje? - Nei.
Jeg sjekker lensepumpen og viser deg rundt.
Greit.
- Vi sjekker kjelleren. - Faen. Han må være nede.
Faen.
Pokker.
RANSLAGET
Tekst: Evy Hvidsten