Ти живий?
Так.
-Стій, сучий сину. -Це ще що?
-Стули писок! -Відпусти.
-Усе добре? -Що ти в біса робиш?
-Точно? Швидше! -Відчепись!
-Обережно. -Дивіться! Що це таке?
Залазь, бляха!
Що тут коїться?
Ні!
Відчини двері.
-Назад. -Вони забирають його!
Їдьмо.
Чорт!
-Здоров. Як ти? -Порядок.
Та їдь уже, чорт забирай!
Агов, тихо! Заспокойся!
-Сумочка. -Що?
Я впустила її, коли він напав.
Чорт.
-Що в ній? - ID-картка, за якою я ввійшла.
Чорт!
Газуй, їдемо до неї.
Навіщо? Якого біса?
Їдьмо, чорт забирай!
Треба їхати. Тут тепер небезпечно. Вставай.
Кокаїн і готівку за один вечір? Ви жартуєте?
Як вони знайшли схованку?
Сабер і грабіжник об'єдналися.
Вони викрали докера.
Ці сучі сини за це заплатять.
Усе добре?
Так.
Хлопці!
Докер є, але хату Келлі спалили. Я забрала Наеля.
-Сюди? -Так.
Чорт.
Обережно.
Обережно!
Усе гаразд?
Так.
Точно?
Якщо щось треба, клич. Добре?
А де Сабер?
Гадки не маю.
Атож.
Добре він нас намахав.
Заспокойся і не вигадуй.
Я був з вами і зробив, що ви просили, так?
Я хочу трохи більше.
Забагато ти хочеш.
-Де Келлі? -Там.
Ми домовилися, не перекручуй.
Тепер ясно, чому я була проти?
Я пішла, бо сама схотіла. Годі.
Але тепер тебе хочуть убити!
Це правда.
Але я не шкодую.
Досить уже бурчати.
Дзвонив Сабер. Я їду по нього.
Де кокс?
У мене є свої митники.
Він у них.
Кокс тих покидьків буде горіти.
Через тебе ми всі трупи!
А ти думав, що ми були не трупи?
Що ми просто віддамо вкрадене,
і вони дадуть нам спокій?
Це війна.
Коли ти це зрозумієш, дзвони. Ти маєш мій номер.
Алло?
Він нас намахав.
Він віддав кокс у руки митників.
-Його спалять. -Що робимо?
Домовляємося з тим, що маємо.
Надішли мені фото докера й грошей.
-Негайно. -Добре.
ТРЕБА ЗУСТРІТИСЯ
ПРИХОДЬ САМ. БЕЗ ЗБРОЇ.
Не слід було цього робити.
Конфіскувати їхній кокс.
Тобі й твоїм спільникам кінець.
Ти можеш іти.
Я залишусь тут.
Ти не хочеш помститися за Софію.
Ти просто хочеш померти.
І потягнути за собою якомога більше людей.
Тепер я зрозумів.
Ти боїшся за себе.
Для картелю я просто адвокат, ніщо.
Подумай про своїх рідних.
Їх я й захищаю.
Ти просто боягуз.
Я звільняюся.
Я втомився, Сабере.
Знайди когось іншого.
До речі,
Алмейда — прокурор,
фахівець з наркотрафіку у Венесуелі.
Він прибув сюди як консультант.
Залізне прикриття.
Щоб знайти тебе, він має не лише картель,
а й копів.
Після того, що ти зробив, ти від нього не втечеш.
Те, що ти взяв гроші
і викрав одного з наших, — це я розумію.
Але навіщо вилучати кокаїн?
-Цього ми не планували. -Правда?
Що тоді Сабер Джеблі робив у порту?
Він кинув тебе.
Замість красти кокаїн,
він допоміг митниці вилучити його.
Так?
Я його поверну.
Я знайду й поверну його тобі.
А ти за це даси мені спокій.
А якщо ні?
Якщо ні, повір,
сьогоднішні збитки — ніщо, порівняно з тим, що я зроблю.
І як ти це зробиш,
сидячи за ґратами?
Твій друг Тоні
співпрацює з поліцією.
І в тебе з ними угода. Ти маєш здатися.
Як же ти збираєшся лізти в наші справи,
якщо ти сядеш?
Ти домовився з поліцією про імунітет для Тоні, його сім'ї
і Ліани.
А що, як я влаштую все так,
щоб ти не здавався?
Як тобі таке?
Як ти це зробиш?
Це вже мій клопіт. Ну, що скажеш?
В обмін на що?
За кілька місяців майже весь кокаїн, що йде через порт, буде наш.
Зрозуміло, що деяким картелям буде складно
змиритися з нашою монополією.
Тому нам тут потрібні такі, як ти.
Щоб воювати з ними, коли вони тут з'являться.
Неможливо виграти битву
без доброго генерала.
А в тебе є все, щоб стати ним.
Он чого ти хочеш.
Найняти мене.
В обмін на це
я гарантую твоїм близьким імунітет від поліції.
І дам їм спокій.
Я подумаю.
Звісно, не спіши.
А от з моїм кокаїном...
тобі треба трохи поквапитися.
Митниця спалить його за два дні.
Якщо ти не повернеш його й гроші,
я сам уб'ю родину Тоні.
Не хвилюйся за розслідування.
У тебе материне прізвище
і громадянство США.
Тебе ніщо не пов'язує з батьком.
А для копів
ти просто продавець діамантів з Нью-Йорка,
який має справи в Антверпені.
Просто продавець діамантів?
А хто я для тебе?
Що ти маєш на увазі?
Навіщо тобі були Софія й Сабер Джеблі?
Вони відмовилися працювати на нас.
З огляду на наші плани щодо порту,
ми нізащо не можемо дозволити собі
мати таких сильних конкурентів.
Ти розумніший за мене,
але не вважай мене за дурня.
Сабер і Софія Джеблі нам не відмовили.
Вони захотіли більше.
І ти накинувся на них лише тому,
що саме я їх вибрав.
Правда.
Я розумніший за тебе.
І ти маєш довіряти мені, як довіряє твій батько.
Мій батько скоро піде на пенсію.
А хто його замінить?
Я.
Ти ніколи не керуватимеш картелем.
Амбіції — це одне,
але вміння — це вже інше.
Подумай.
Якщо морфій ще геть не затуманив розум.
Так.
Він погодився дати нам спокій.
Повернемо все — отримаємо імунітет.
А кокаїн?
Ми повернемо його.
Викрадемо його з інсинератора.
Що таке інсинератор?
Усе незаконне, що вилучає митниця, —
алкоголь, наркоту, контрафакт, —
спалюють у портовому інсинераторі.
Звідки ви це знаєте?
Якось у нас був план.
-Іноді там палять готівку. -Ясно.
Зараз треба забрати кокс. За два дні його спалять.
-Це він так сказав? -Так.
Звідки він знає?
У нього є свої копи. Він знає все.
Кокс туди привозять у сміттєвозах.
Нам потрібен свій.
Треба все дослідити. Знайдеш дрон?
Бляха, виходить, сміттєвоз на мені.
Це воно.
Обережно.
Візьми ключі й форму.
А я постережу.
Стеж за сміттєвозом.
...небезпечний момент!
Печі в другому корпусі.
Це ключ від головних воріт.
Номер 130.
Зараз принесу решту.
В'їзд під наглядом.
Як ми туди потрапимо?
Через головний в'їзд, як усі.
Чорт.
Бляха...
Їдьмо! Швидше!
Це дівчина з клубу?
Так. Ми знайшли її сумочку з документами.
Перевір, чи її вже арештовували.
Вийдіть, будь ласка.
Так?
Я отримав твоє повідомлення.
Я хотів тобі сказати особисто.
Це місце маю зайняти я, і ти це знаєш.
Це правда.
Але не дорікай мені любов'ю до сина.
Ти ж знаєш, що це таке.
Мої діти мертві.
Мені лишився тільки спогад про їхній плач і крик.
Їхні заплакані очі благали мене,
коли їх занурювали в кислоту.
Я вбив недолюдків, які це зробили.
Ти заприсягнувся, що не забудеш цього.
Надіюсь, ти цього не забудеш, коли мій син замінить мене.
Почекай зовні.
Можна тебе дещо запитати?
Так, звісно.
Якщо колись так станеться, що я піду проти старого і його сина,
чи зможу я покластися на тебе?
Навіть проти Бога і його Сина можеш покластися на мене.
Ми розпізнали типів, які були з Сабером у порту.
Це люди Кріса. Ми знаємо, де їх шукати.
Молодці.
До роботи.
Будемо нарізати.
Ми готуємо картоплю фрі.
Майже готово.
То я можу тепер не готувати.
Ріжемо далі.
Твоя родина — наступна.
-Тату! -Як ти, синку?
Радий тебе бачити.
Я люблю тебе.
Усе добре?
Мілане, йди до себе.
-Що ти тут робиш? -Де немовля?
Спить нагорі.
Скажи, що відбувається?
Я боявся, що вас хтось скривдить.
Ти мене лякаєш.
Усе.
Дякую.
Якщо хочеш віддячити, поговори з Ліаною.
Знаю, тобі шкода за свої слова.
Гей.
Ти не уявляєш, на що вона готова заради тебе.
Бувай.
Така озія. Нічого не вийде.
І як ми знайдемо саме ту піч?
Ліана.
-Це неможливо, Меді. -Я знаю.
Не знаючи часу й номера печі,
знайти там кокс просто неможливо.
Тоні.
Що?
Якщо ми не повернемо Алмейді кокс,
він знищить твою родину.
-Чому ти мені не сказав? -Я не знав як.
Це моя сім'я, бляха.
Як ти міг мені не сказати?
Вибач.
У мене є ідея.
Ходімо зі мною.
Ти хотів мене бачити?
Кокс, який ти дав вилучити, спалюють завтра в порту.
Я хочу знати номер печі й час.
Віддасте його Алмейді?
Я домовився з ним.
Ми все повернемо, і він дасть нам спокій.
Ти знаєш, що він прокурор?
Він погрожує моїй родині.
Добре, я допоможу.
Я запитаю у своїх митників номер печі.
І поїду туди з вами.
Але хай не чіпає мою сім'ю.
Ми нічого не віддамо, доки не будемо в безпеці.
Але затям:
намахаєш ще раз — я приб'ю тебе.
Зрозумів? Я приб'ю тебе.
Де ти?
З нами буде Сабер.
Що я можу сказати?
Нічого. Якщо не хочеш,
будь з Наелем і Келлі.
Чому ми довіряємо йому?
Його сім'я в небезпеці.
Вибору немає. Він нам потрібен.
Скажи Раяну й Дуні бути напоготові.
Ходімо.
Задовбав.
МИТНИЦЯ
Ідіть по решту. А ти далі завантажуй піч.
Швидше. Треба спалити це за десять хвилин.
Уперед! Швидше!
-Руки вгору!
-За сміттєвоз! -Уперед!
-Швидше! -Уперед!
Іди, я сказав!
Порядок!
Руки на стіну! Вперед!
Руки на стіну!
На стіну!
Ані руш!
Ходімо.
-На коліна! -На коліна, швидко!
Так, це остання.
Підемо вип'ємо?
Сьогодні не можу, у мене діти.
Чорт, шкода.
Розділяємося.
Наша третя піч. Решта по своїх місцях.
Не рухайся!
Дай ключі від фургона.
Тихо! На коліна!
Руки сюди.
Зв'яжи його.
Надягай.
Я більше не можу.
Тут можна вчадіти.
Так очі виїдає.
Забираймося звідси.
Ані руш!
Прив'яжи його.
Очі вниз.
Де ж ця бісова піч?
Гаразд, ми контролюємо систему.
Фургон митниці готовий. Я на позиції.
Ми на третій печі.
Де ж вони?
Бляха!
Я знала, що він нас кине! Знала!
Так, я їх бачу.
От чорт.
Здається, у нас проблема.
Це не та піч, бляха!
Ти сказав, що третя. Якого біса?
Де кокс? Де він?
Третя не працює. Повезли на четверту.
Четверта піч.
Гаразд, шукаю четверту.
Так, це все.
Гаразд, поїхали.
Так, завантажують четверту.
На два поверхи вище.
Прив'яжи його.
Це на два поверхи вище.
Ходімо, швидше.
Це тут. Що робимо?
Вибору немає. Вони палитимуть. Дай я сам.
Так, порядок.
Я бачу ще трьох.
Як ти?
-Ось, дивись. -Є ще один.
Раяне, допоможи їм.
Вставай!
Зв'яжи його.
Їх теж зв'яжи.
Забираємо все.
Давай.
Вони скоро будуть.
Поквапмося. Я по мішки.
Бери, скільки можеш. Раян і Дуня завантажать.
-Дуню, з іншого боку! -Добре.
Раяне, спускай мішки й вантаж їх у фургон.
Гаразд.
Раяне?
Дуню, спускайся сюди.
Спускайся, а я піду нагору.
Я скидатиму, а підбиратимеш, добре?
Добре.
Давай мені. Я завантажу фургон.
Це майже все. Іду по решту.
Спускайся, ми заберемо останні.
Покидьок!
Відчини!
Дай пістолет.
Тоні.
Ти чуєш мене?
-Сабере? Тоні? -Тут не ловить.
Знаю.
Що відбувається, Меді? Ліано?
Меді!
Відчиніть!
ЗНОВУ В ДІЛІ
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук