1789 Revoluția franceză
Oamenii declanșează revoluția din cauza sărăciei
și sfârșesc în sărăcie din cauza revoluției.
Francezii erau dezamăgiți de lipsa hranei și de criza economică generalizată.
Anti-monarhiștii îl vor trimite curând pe Ludovic al XVI-lea
și 11000 de susținători ai săi la o moarte violentă.
Apoi își vor aținti privirile spre ultima regină a Franței, Marie Antoinette.
Între timp, un ofițer ambițios de artilerie pe nume Napoleon Bonaparte
urmărește o promovare.
Traducerea și adaptarea după scripturi neoficiale, din lb. engleză și spaniolă.
Traducerea și adaptarea: profesor Luca Octavian
Traducere sincronizată pentru versiunea CAM 1080p. x264 Will1869
Sincronizare: profesor Luca Octavian
Traducere dedicată tuturor iubitorilor de istorie și nu numai.
Dedic această traducere tuturor colegilor mei și în special lui A, L, S și V.
Născut la 15 august 1769 la Ajaccio, în insula Corsica, Napoleone Buonaparte,
viitorul împărat Napoleon I Bonaparte al Franței, e una din cele mai ilustre
personalități ale istoriei acestei țări și omul care prin ideile și faptele sale
a schimbat istoria Europei și a lumii. Excelent militar și om politic, Napoleon
pune în Europa bazele unui imperiu care avea să fie unul din cele mai puternice
create vreodată în istorie.
El e omul cu care se sfârșește o epocă, cea medievală și începe alta,
cea modernă, a istoriei Europei, fapt datorat Codului Civil Francez, care,
în toate teritoriile unde este aplicat, pune capăt relațiilor feudale.
Cu o putere de muncă excepțională, dormind doar 3-4 ore pe noapte,
Napoleon a relizat o serie de reforme care vor schimba din temelii statul francez:
înființarea Băncii Franței (1800), crearea Legiunii de Onoare (1802)- cea mai înaltă
a statului francez, înființarea instituției prefecților (1802), crearea liceelor (1802)
toate culminând cu Codul Civil Francez din 1804, în vigoare până azi.
Napoleon avea și o memorie excepțională, știind pe de rost numele a mii
dintre soldații săi care-l vor ajuta să creeze un imperiu care se întindea
la apogeul său de la Atlantic până în Rusia.
În încheierea acestei scurte introduceri, iată o serie de maxime ale lui Napoleon:
Dacă vrei ca un lucru să fie făcut bine, fă-l tu.
Nu întrerupeți niciodată un dușman care e pe punctul să facă o eroare.
Un lider este un vânzător de speranțe.
Cea mai bună cale de a-ți respecta cuvântul este să nu ți-l dai.
Rasa umană e guvernată de propria imaginație.
Numai adevărul are puterea de a vindeca.
Războiul nu se face cu apă de trandafiri.
După bătălie, nu există inamici, ci numai oameni.
Imposibilul nu e decât refugiul lașilor și fantoma timizilor. În gura guvernanților
el este mărturia neputinței.
Orice soldat poartă în raniţa sa un baston de mareşal.
Ziarele ostile sunt mai de temut decât o mie de baionete.
Nimic nu este mai dificil şi, de aceea, mai valoros, decât să fii capabil
să iei decizii. Un om adevărat nu urăşte pe nimeni.
Dacă îşi doresc pace, naţiunile trebuie să evite frecuşurile mărunte
care preced loviturile de tun. Victoria aparţine celui mai perseverent.
Există doar două pârghii ce pot pune oamenii în mişcare: interesul şi frica.
Un ordin care poate fi înţeles greşit va fi înţeles greşit.
Instruirea publică ar trebui să fie prima preocupare a guvernelor.
Răzbunarea este lipsită de anticipare.
Când fermitatea este necesară, graba nu îşi are rostul.
Zece persoane care vorbesc fac mai mult zgomot decât zece mii care tac.
Oamenii măreţi sunt meteoriţi meniţi să ardă pentru ca pământul să fie iluminat.
Vizionare plăcută!
Napoleon
Teroarea nu e altceva decât dreptate. Promptă, severă, neînduplecată.
Așadar, ea are la origine virtutea.
Ea s-a făcut vinovată de trei infracțiuni împotriva dumneavoastră.
Golirea vistieriei naţionale.
Conspirație împotriva securității interne și externe a statului.
Și înaltă trădare pentru că a acționat în interesul inamicului.
Milă pentru răufăcători!
Nu!
Milă pentru cei nevinovați.
Milă pentru nefericiți.
Milă pentru omenire.
Flota britanică a cucerit portul Toulon.
Paul Barras comisar al armatei franceze
Jumătate din flota franceză e prinsă acolo.
Dacă pierdem corăbiile acelea, Republica va cădea.
Spre norocul nostru, în Toulon sunt doar 2000 de soldați englezi.
Dar ne lipsește artileria
și suntem conduși de un general care a fost pictor la Curte.
Nu-i nevoie să recuperăm Toulon-ul în sine.
Orașul nu-i un oraș.
Orașul e un port.
Dacă flota engleză nu poate apăra portul,
orașul trebuie să se predea.
Fratele meu, căpitanul Bonaparte în calitate de ofițer de artilerie,
a organizat bombardamente intense împotriva corăbiilor engleze.
Și-a dovedit angajamentul față de Republică.
Și cum vrei să cucerești portul?
Cucerește fortul care protejează portul
și ai orașul.
Trebuie să dăm un exemplu.
Sau vor fi cucerite și alte orașe.
Și eu, unul, n-o să permit niciodată regaliștilor sau englezilor
să-mi cucerească regiunea.
Toulon, tabăra franceză 16 decembrie 1793
- Generalul Carteaux? - E acolo.
Lucien, dragul meu frate,
sunt deja la Toulon.
Trupele sunt în stare proastă.
Mulți sunt recruți, neinstruiți și indisciplinați.
Fără echipamente sau resurse,
prevăd doar un eșec.
Strângem fier vechi să turnăm mortiere mai mici, mai potrivite.
Dacă nu reușim,
guvernul ne va vedea doar ca pe niște ticăloși corsicani
nepotriviți pentru funcții mai înalte
și ambițiile mamei noastre vor fi spulberate.
Britanicii controlează tunurile mari care țintesc dinspre flota lor spre mare.
Dacă capturăm tunurile alea putem trage asupra lor și pune capăt blocadei.
Avantajul meu e surpriza,
dar voi învinge prin luptă.
Îți aștept cu nerăbdare sosirea.
Fratele tău, Napoleon.
Nenorocitule! Da, tu!
Mișcă-te! Ai auzit, mișcă-te!
Luați caprele alea nenorocite de aici!
Ultima șansă! Scoateți naibii caprele alea!
Scoateți-le de aici!
S-a așezat lângă foc, băieți
Și s-a alăturat grupului nostru vesel
- Așezați-vă pe poziții! - Grăbiți-vă!
În colțul de lângă coșul de fum era locul lui
Unde putea să stea Și să-și înnegrească bătrâna lui față
Când berea lui Jones era nouă, băieți
Grăbiți-vă!
Când berea lui Jones era nouă
Butoaie de bere și sticle de sherry Ajutându-i să treacă dealul vesel
Când berea lui Jones era nouă
Omule!
Suntem atacați! La arme!
Ridicați scările alea!
Foc! Lovește ținta!
Ridicați mortierele!
Ești gata?
- Ești bine? - Da, sunt bine.
Aduceți mortierele!
Protejați tunurile!
Treceți pe poziții!
- Trăiască Franța! - Trăiască Franța!
- Pregătiți tunurile! - Da, domnule!
Mortier!
Unghi de 160 de grade!
- Foc! - Foc!
Junot, ghiulele incendiare!
Foc!
Junot!
Foc!
- Reîncărcați! - Reîncărcare!
Foc!
Arma la umăr!
Căpitane Napoleon Bonaparte, îți acord gradul de general de brigadă.
Trăiască Republica!
Ți-am promis succese grandioase și mi-am ținut promisiunea.
Arma la picior!
Trimite-o mamei mele.
Conducerea Franței a trecut de la fervoare la ambiție nestăvilită.
Și oamenii percep ghilotina ca pe o pasiune nelegiuită,
condusă de Robespierre. El nu-i potrivit să conducă.
Bonaparte!
Franța!
Devine din ce în ce mai clar, cetățene Robespierre,
că scopul tău e să folosești lama asta ca să obții puterea supremă!
Lăsați-mă să vorbesc!
Niciun bărbat din încăperea asta nu a obiectat la metodele mele.
Dacă spuneți că sunt vinovat, cu toții sunteți vinovați!
Nu ești apărătorul libertății!
V-ați proclamat judecător, juriu și călău, nu-i așa?
Ești mai rău ca Cezar! Mai rău ca Cezar!
Sunteți cu toții niște trădători!
Arestați-l!
Prindeți-l!
Ai ratat.
Ghilotina, prietene.
27 iulie 1794 Sfârșitul Regimului Terorii
Au fost eliberați 41500 de prizonieri
Balul supraviețuitorilor Paris, vara anului 1794
Un șapte, doamnă.
Încă una.
Miza.
Din nou șapte.
Nu, nu ai câștigat.
Eu sunt primul care a ieșit.
- De ce te holbezi la mine? - N-am făcut-o!
- Nu mă holbam. - Nu te holbai?
Am făcut-o. Mă holbam la fața ta.
Ce fel de costum e ăsta?
E uniforma mea.
I-am condus pe francezi în victoria de la Toulon.
Nu-mi spune cum te numești.
Domnule general?
E un tânăr care vrea să vă vadă.
Îl cheamă Eugène Beauharnais.
Cetățene!
- Generalul Bonaparte? - Da?
Mă numesc Eugène Beauharnais, fiul Joséphinei Beauharnais.
- Ce dorești? - Sabia tatălui meu.
I-a fost luată când a fost arestat și executat.
Da?
Ar însemna mult pentru mine și mama să o primim înapoi.
E tot ce ne-a rămas de la el.
Sabia e o armă.
Nu pot permite cetățenilor să aibă arme.
Sabia e o amintire a răposatului meu tată.
Poate, dar e tot o armă.
De ce ai venit?
Mama mi-a spus că numai dvs. sunteți în măsură să-mi returnați sabia.
Toate au aparținut unor ofițeri condamnați la moarte.
Nu le-ați pus ecusoane cu numele?
Nu, nu există nume.
Generalul Bonaparte?
Mulțumesc!
Trebuie să mă prezint?
- Nu, domnule general. - Bine!
Elogiile mele pentru capul acestei familii frumoase.
Vrei să stai mai aproape?
Par îndrăgostită?
Îl găsiți neatractiv?
- Nu. - Atunci poate e de ajuns.
Nu vă subestimați farmecul.
Cetățeana Beauharnais îi trimite complimentele sale
lui Napoleon Bonaparte și dorește să aibă plăcerea companiei lui.
Când mă privești, vezi o aristocrată?
Nu.
Soțul meu a avut multe amante.
Toate au asistat la execuția lui.
În închisoare mi s-a spus spus că singura cale să supraviețuiesc
era să rămân însărcinată.
Deci, domnule general...
Trebuie să vă previn de indiscrețiile mele?
Nu, doamnă.
Trecutul meu nu vă îngrijorează?
Nu, doamnă.
Dacă privești în jos o să vezi o surpriză. Odată ce o vezi, o să o vrei mereu.
Francezi, nu vă lăsați păcăliți! Suntem mai mulți ca ei!
Putem ocupa Convenția!
Trăiască regele!
Trăiască regele! Trăiască regele!
Ai văzut sigur haosul de pe străzi.
Da!
Comitetul e convins că mulțimea va ataca Consiliul.
Am mai puțin de 4000 de soldați și foarte puțini sunt înarmați.
Sunt 40 de tunuri în Sablon. Pot fi aici în trei ore.
Gloata asta are 20000 de oameni.
Da, așa e.
Ca locțiitor al meu la comandă, ce ai face
dacă ți s-ar da sarcina asta de apărare?
Aș accepta, dacă aș putea conduce cum aș crede de cuviință. Fără obiecții.
Nu ca locțiitor.
Răscoala regalistă 5 octombrie 1795
Hai!
Foc!
Conform legii din 20 septembrie 1792
Marie-Josèphe-Rose Tascher,
născută la 23 iunie 1767 în Martinica,
îl acceptă ca soț pe Napoleon Bonaparte,
născut în februarie 1768 în Ajaccio, Corsica.
Sunteți de acord?
- Da! - Da, accept.
Sunteți de acord?
Da, sunt de acord.
Vă declar uniți prin căsătorie.
Pentru salvatorul Republicii!
Pentru doamna Bonaparte!
Tipul de lângă mine...
Vrea sabia mea.
Fie ca asta să ne dea un fiu.
Dragă Josephine,
Merg pe urmele lui Alexandru cel Mare și Cezar,
fiind trimis să eliberez Egiptul.
Am 40000 de oameni.
Priveliștile sunt minunate și vremea e destul de caldă.
Am cucerit deja Italia, care s-a predat fără luptă.
Directoratul mi-a aprobat planul de a ataca estul imperiului englez.
Dar isprăvile mele sunt neînsemnate de vreme ce ne țin despărțiți.
Dragă soție, dragostea pe care ți-o port e un fel de moarte.
Pot supraviețui doar prin tine.
Bună, din nou!
Ce faci? N-am primit nicio scrisoare de la tine.
Bună dimineața, Lucille!
Dacă m-ai iubi, mi-ai scrie de două ori pe zi.
Promite-mi că nu sunt șerpi în pat, între picioarele tale, în ce-mi aparține.
Trebuie să-mi scrii și să-mi spui că știi că te iubesc
dincolo de orice închipuire.
Că doar tu mă poți satisface.
E ceva ce nu pot să-ți spun?
N-ar trebui să fie.
Pot să-ți spun ceva care te-ar putea face să suferi?
Da, poți.
Soția ta are un amant pe nume Hippolyte Charles.
- Te aștepți să cred? - Da!
Că soția mea mi-ar face asta?
Da!
Asta-i tot. Poți pleca.
Nu te-aș minți niciodată.
De unde știi asta?
Lucille e iubita mea. Ea îmi scrie.
Domnișoara de companie a lui Josephine e iubita ta?
Pregătiți două fregate și două corăbii mai mici în deplin secret.
Mă întorc acasă.
Napoleon, asta va fi văzută ca o dezertare.
Generalul Kléber va lua comanda după ce voi pleca.
- Napoleon, victoriosul! - Trăiască Franța!
Suferințele generalului încornorat, dezvăluite în scrisori
Scrisorile pline de lacrimi ale lui Bonaparte către soția sa infidelă
Unde-i soția mea?
A plecat la Lyon să se întâlnească cu dvs.
Nu mă minți! Unde-i soția mea?
A plecat mai devreme azi, domnule general.
- La Lyon? - Da, domnule.
Toată lumea știa de sosirea mea, dar soția mea nu?
Ce fel de făptură ești?
Cum poate să-ți pese așa puțin de mine și sentimentele mele?
Ești o ticăloasă egoistă.
Așa mult mă disprețuiești?
- Nu. - Atunci de ce?
Pentru că ești o ce? Spune-o!
Îmi pare rău!
Nu e destul.
- Ce vrei să spun? - Vreau să spui
că sunt cel mai important lucru din lume!
Ești.
- Spune-o! - Tu ești...
Ești cel mai important lucru din viața mea. Din lume. Ești...
Și fără mine, nu ești nimic.
Nu sunt nimic.
Și vei face orice!
O să fac orice.
N-am temperamentul altor bărbați.
Nu accept situațiile nesigure.
Ești o bestie.
Îmi pare rău pentru tine.
Vrei să fii măreț?
Nu ești nimic fără mine.
Spune-o!
Ești doar o bestie care nu-i nimic fără mine.
Sunt doar o bestie care nu-i nimic fără tine.
Da!
Ești un nimic fără mine sau mama ta.
Mama mea...
Ai avut aventuri?
Sigur că am avut.
Și le-ai iubit?
Nu, nu le-am iubit.
Erau frumoase?
Da, unele.
Și-au servit scopul.
Mai mult ca mine?
Au plâns mai puțin. Asta le-a făcut mai atractive.
Nu...
Te rog, nu mă părăsi.
Nu mă părăsi.
Nu trebuie să mă ierți. Doar să-mi promiți că nu mă părăsești.
Ce te-a făcut să-ți abandonezi trupele în Egipt?
Cetățeni!
În ce țară ne aflăm?
Pentru că nu seamănă cu Franța pe care am lăsat-o.
Cine se ocupă de guvernare cât timp sunt plecat?
Pentru că nu ești tu, cetățene Gohier.
Nu ești tu și cu siguranță nu ești tu. Deși te pricepi la încruntat.
Nu ești tu, Barras. Sau tu, Talleyrand.
Sau tu, Sieyès.
Atunci cine?
Cine e responsabil? Fouché, vreo sugestie?
Nu?
M-am întors în Franța ca s-o găsesc în faliment.
Tipărind bani care-s cheltuiți în câteva ore.
Austria și Rusia au cucerit Italia.
Anglia și Rusia au ocupat Țările de Jos.
Și ce pare o invazie iminentă a Franței însăși.
Și totuși mă acuzați de dezertare.
Pe lângă descoperirea că soția mea e o destrăbălată.
Singurul lucru cu care toți cetățenii francezi sunt de acord
este că tu ești Cezarul nostru.
Ce vrei?
Păi...
Oamenii o să-mi accepte conducerea dacă am sprijinul tău.
Dar, ca și tine, cred că Directoratul e corupt.
Dar împreună putem salva țara de la o restaurare a monarhiei
și putem păstra idealurile Revoluției.
Cred că-i posibilă o preluare a puterii.
Cu ajutorul tău, la momentul potrivit. Și ăsta e momentul potrivit.
Deci aștepți ca eu să fiu sabia ta?
Mă aștept la o lovitură de stat, bine planificată și executată...
Care să transfere puterea în mâinile a trei consuli: eu, Ducos...
Și tu.
Te invit în tabăra câștigătoare.
Este o simplă anulare pe care trebuie să o...
Eu nu semnez nimic!
Poți să te piși înainte să semnez ceva!
Domnilor...
Cine a pus la cale asta?
Bună dimineața, Paul!
O să-ți ușurez situația.
Am documente care-ți anunță demisia din Consiliu.
Te rog să te retragi înainte să iei micul dejun.
Spune-le că mă retrag bucuros în rândul cetățenilor obișnuiți.
O s-o fac.
Sunt niște domni care vor să vă vadă.
Cetățene Moulins, avem o demisie pe care trebuie să o semnați.
Nu, iau micul dejun.
Savurez un mic dejun copios.
E scandalos! O să-mi termin micul meu dejun înainte să mă atingeți!
- Nu, nu, nu! - Savurați-vă micul dejun!
Lovitura de stat 9 noiembrie 1799
Domnule director! A sosit timpul să cerem o explicație.
Auziți, auziți!
Această sesiune de urgență e convocată pentru nominalizarea
unui nou Directorat care să facă față amenințării...
Amenințării regaliștilor.
Ni se cere să adoptăm o rezoluție care să formeze un guvern provizoriu
cu trei consuli.
Generalul Bonaparte și cetățenii Sieyès și Roger Ducos.
Unde sunt cei cinci membri ai Directoratului?
Au dispărut ca prin magie?
Și iată-ne aici, înconjurați de trupe, izolați, departe de Paris.
Ordine în sală!
Devine din ce în ce mai clar,
că fratele tău, Napoleon Bonaparte,
cu demonstrația sa de putere militară se comportă ca un proscris.
Încep să mă obișnuiesc.
E o lovitură de stat prostească și prost făcută.
Un parvenit avid de putere!
Ajunge! Ajunge!
Dacă e vreo întrebare despre ce se întâmplă, o să răspund!
Cum îndrăzniți!?
Este... Încălcați Constituția!
Prindeți-l!
Țineți-l!
- Arestați-l! - Opriți-l!
La naiba!
Omorâți-l!
Lăsați-mă să ies de aici!
Bine!
Suntem terorizați de deputați înarmați cu pumnale!
Acești nebuni s-au scos singuri în afara legii
cu atacul lor asupra libertății țării!
Ei vor să mă omoare!
Vor să-l omoare.
Deschideți ușa!
Lăsați-ne să ieșim!
Mi-aș omorî fratele dacă trădează libertatea poporului francez!
Intrați!
Dă-te la o parte!
Mișcați-vă!
Dați-vă la o parte! Faceți loc!
Dați-vă înapoi!
Noroc, frate!
La o parte!
Să votăm?
Ce ar trebui să facem?
Lăsăm în urmă toate vorbele grele.
Vreau să fii cea mai iubitoare prietenă a mea.
În spatele ușii ăsteia ne așteaptă destinul.
Prezentați armele!
- Prime Consul! - Domnule!
Doamnă!
- Cetățene Bonaparte! - Prime consul!
Prime consul!
Hai, micuțo!
Vino în patul stăpânului tău.
Bună seara, doamnă!
Mamă, Ducele de Avignon.
E plăcerea mea.
E Joséphine?
Mamă, Josephine. Josephine, mama.
Mă bucur să te văd!
Uite-l pe Charles! Pe aici!
Majestatea Voastră, Anglia și Franța își risipesc bogăția.
Din nou.
Majestatea Voastră, Anglia și Franța
își risipesc bogăția... - Majestatea Voastră.
Ce am spus?
Majestatea Voastră Regală.
Majestatea Voastră Regală...
Majestatea Voastră, Anglia și Franța își risipesc bogăția.
Nu mi-e rușine să iau inițiativa.
Cred că am dovedit destul lumii că nu mă tem de un posibil război.
Dar îmi doresc din inimă pace pentru Anglia și Franța.
Recitește-mi-o!
Am informat puterile străine că ai fost numit consul.
Am trimis scrisori tuturor diplomaților din străinătate,
și înțeleg că ați făcut oferte de pace Angliei.
Armand de Caulaincourt Consilier al Primului Consul
Caulaincourt,
ce vreau de la tine e să-l înțeleg mai bine pe țarul rus Alexandru.
Îl vezi ca pe un aliat al Angliei sau al Franței?
Aș spune că are un comerț mai profitabil cu Anglia decât cu Franța.
Ai un sentiment de influență britanică la Curtea rusă?
Nu, dar probabil că e destul de puternică.
Puternică?
Ce fel de om e? Descrie-l!
E tânăr.
E orgolios.
- E popular și vrea să rămână așa. - E popular?
Chiar așa?
Cel mai mult se teme să fie ucis în pat, ca tatăl său.
Asta îl face periculos de imprevizibil pentru oricine îi atrage atenția.
Așa că are nevoie de un aliat pe care să-l poată numi prieten.
Charles de Talleyrand Ministrul Afacerilor Externe
Gata cu pariurile.
Ce surpriză! Ce drăguț să te văd afară.
Scuzați-mă, domnilor!
Bună seara! Încerc să pierd niște bani.
După runda asta, ești binevenit să mi te alături la masa mea obișnuită.
E o idee minunată.
Bună seara!
Ai auzit?
Majestatea Voastră a primit azi o scrisoare de pace de la Primul Consul.
Domnule de Talleyrand, pot să fiu sincer?
Sigur!
Coaliția Austriei cu Anglia e așa puternică împotriva Franței,
încât ofertele de pace sunt în mod clar doar starea de spirit publică franceză.
Prietene!
Mă cunoști așa bine.
Da, e adevărat. Napoleon urmărește opinia publică.
Dar trebuie să vă avertizez că dorește asta
mai mult ca oricare alt om din istorie înaintea sa.
Deci, cu tot respectul, sugestia mea e să-i acceptați oferta asta mică de pace...
Sau să suferiți consecințele din partea unui om care vrea pace cu orice preț.
Domnule consul, sosit ambasadorul englez, lordul Whitworth.
Nu te uita la mine ca și cum nu știi ce o să-ți spun.
Știi de scrisoarea mea de pace pentru regele tău?
Nu, nu știu.
Să o repet?
Nu, nu trebuie.
Ia-o ca pe un avertisment pentru regele tău.
O să vă fac nesiguri și speriați. O să vă păziți hotarele și spatele,
iar viața și granițele voastre vor fi franceze mai devreme sau mai târziu.
N-o să mai trimit nicio ofertă de pace,
și voi lua lipsa unui răspuns imediat ca o dovadă de respect!
Vă credeți așa buni pentru că aveți corăbii!
Păcat că un om atât de ilustru nu are maniere.
Da?
Ești mulțumit?
O să-mi spui ceva care să mă înfurie?
Să sperăm că nu.
Familiile europene te consideră doar un bandit corsican.
De aceea o să-ți propun ceva care se așteaptă de mult timp.
Îți sugerez să renunți la rolul de Prim Consul al Franței
în schimbul titlului de consul victorios.
Altfel spus, rege.
Ce?
Rege.
Da, rege.
Rege?
Mi-am aranjat părul.
Cum îți place ție.
Dezmățatule! Părul meu e aranjat.
Am cea mai frumoasă soție.
Bine, vino aici.
Dă-ți jos pălăria.
Dă-mi mâna.
- O simți? - Ce să simt?
Poți simți asta? E a ta.
- E a ta. - Mulțumesc!
Încetează!
De ce nu ești însărcinată?
E o întrebare sau o acuzație?
A fost o întrebare.
Acum e o acuzație.
Am fost la doctorul Corvisart. Nu are nicio explicație.
Doar că eu fac precum doamna de Rémusat.
- Adică? - Adică...
În afară de gânduri pline de speranță și puțin vin roșu
mi-a sugerat să iau apă din Aix-la-Chapelle.
De ce n-ai făcut-o?
Ca soție a Primului Consul, n-am avut timp.
Am petrecut multe ore curățând după tine.
Găsește-ți timp!
Nu trebuie să-ți explic cât de important e asta, nu-i așa?
Că îți dorești un moștenitor?
Vreau unul acum.
Doamne!
Încoronarea 2 decembrie 1804
Dumnezeu să te așeze pe tronul Său
și fie ca Hristos să te lase să domnești împreună cu El în împărăția Sa veșnică.
Am găsit coroana Franței în șanț.
Am ridicat-o cu vârful sabiei mele și am curățat-o...
Și mi-am așezat-o pe cap.
Prea gloriosul, prea Augustul Napoleon,
Împărat al francezilor,
e încoronat și înscăunat!
Trăiască împăratul!
Eu nu susțin ideea asta. Propui divorțul după ani de dezbateri.
Se vede că mă dezbină.
Nu sunt ambițios. N-am declarat niciodată nimănui război.
Nu!
Ești cel mai mare lider din istoria lumii și singura ei șansă de pace.
Siguranța Imperiului și pacea lumii depind de un moștenitor.
A fost o posibilitate.
Asta am spus și eu la vremea respectivă.
Te distrezi?
Mă duc la război să-mi apăr poporul și soția nu-mi poate da un moștenitor.
Dacă diseară nu rămâi însărcinată,
se va termina cu un divorț.
În casa asta nu facem dragoste destul ca să rămân însărcinată.
Ba da.
Ani de zile de amor. Ani!
Și nu doar cu mine.
Și încă n-ai rămas însărcinată.
Și tu ești gras.
Mă bucur de mesele mele. O fac!
Soarta m-a adus aici.
Soarta mi-a dat cotletul ăsta de miel.
Josephine!
Vino!
Îmi plac abilitățile și gusturile tale.
Cât o să fiu plecat, o să-mi lipsească farmecul tău. Și demnitatea ta.
O să mă întorc la tine.
Pentru victoria de azi.
O să te ajut mereu, Francisc.
Țarul Alexandru I-împăratul Rusiei
Dar trebuie să recunosc că mă copleșește emoția câmpului de luptă.
N-o să te dezamăgesc, Alexandru!
Francisc I-împăratul Austriei
Bătălia asta împotriva lui va fi brutală și înfiorătoare.
Austerlitz 2 decembrie 1805
Treceți în poziție de apărare!
Draga mea soție, Josephine.
Doamne, ce frig e aici! Mi-e dor de căldura ta.
Azi sărbătorim prima aniversare a încoronării noastre.
Fostul meu aliat s-a unit cu dușmanul meu.
Țarul rus Alexandru s-a aliat cu prințul Austriei.
Se pare că a studiat arta războiului și vrea să-mi imite tacticile.
Mai multe focuri!
Vrea să mă copieze, dar e un băiețel care face o greșeală teribilă.
Sunt încrezător că azi voi aduce armatei mele o altă victorie glorioasă.
Al tău, Napoleon.
Leagă-l în spate. Înfige colțul în pământ.
Asta e!
La naiba!
Majestate!
Am fost descoperiți.
Bine!
Spune oamenilor să se odihnească.
I. N. F. S.
Infanterie observată.
I. M. T.
Iminent!
Plecăm!
Pregătiți-vă!
Treziți-vă! Treziți-vă! Pregătiți-vă!
Hai, treziți-vă!
- Stai... - Gata!
Așteptați! Lăsați-i să creadă că au avantaj.
Foc!
Trageți!
Trimiteți infanteria! Ocupați-le poziția superioară. Repede!
Luați poziția!
Cavaleria din vest! Străpungeți-le flancurile!
Retragerea! Opriți lupta!
Retragerea!
E o capcană!
Retragerea!
- Descoperiți tunurile! - Tunurile!
- Foc! - Foc! Foc! Foc!
Încărcați!
Stai pe partea aia!
Plecați de pe gheață!
Trebuie să ne predăm! Suntem prinși în capcană!
Ieșiți de pe gheață! Retragerea!
Tăiați-le calea!
Francisc! Mă bucur să te cunosc în sfârșit.
Intră la căldură.
- Mulțumesc! - Va trebui să mă iertați.
A fost palatul meu în ultimele două luni.
Pare foarte frumos aici. Îl folosesc cu brio.
Facem tot ce putem pe câmpul de luptă.
Da, cu siguranță.
E plăcut să întâlnesc alt împărat.
Pot să întreb unde-i Alexandru? Așteptăm să sosească, înainte să începem?
Nu cred că ni se va alătura. E înnebunit de furie.
Trebuie să te laud. M-ai făcut să fac o greșeală colosală.
- Greșeală? - Da!
Ce greșeală ai făcut?
Să vorbesc cu tine și să accept invitația ta de pace.
Nu dau curs victoriei mele.
Aș fi putut lua prizoniere întreaga armata rusă și austriacă.
Da!
Dar vor fi mai puține lacrimi.
Și știu că o să-ți amintești gestul ăsta de bunătate. Nu-i așa?
Mulțumesc!
Un toast?
Pentru prietenie, o pace glorioasă și pentru interesele Europei.
Burgundia!
Așteaptă o secundă. Oau!
Noi nu spunem woof.
Asta a fost una bună. Bun câine!
Vino aici! Șezi!
E timpul să rezolvăm misterul, împărate.
Vreau să știu dacă ești tu sau Josephine.
În acest scop, vom face un experiment foarte practic.
La capătul coridorului... Poftim!
Așteptându-te, dezbrăcată, gata să primească,
e Eléonore Denuelle de La Plaigne, de 18 ani.
Are părul șaten și ochii căprui.
Scopul acestei...
Sarcini deloc neplăcută e să vezi dacă poți face un copil.
Apoi o să avem un răspuns la întrebarea asta sâcâitoare,
cine, cui refuză un moștenitor al tronului Franței.
- Mergem? - Pot să mai iau unul?
Fata e însărcinată. Tu ai lăsat-o însărcinată.
Când ai de gând să divorțezi de mine?
Nu-i așa că e drăguț?
De singura femeie pe care am iubit-o și i-am dat toate cuceririle mele.
Sunt prea obosită să aștept să-mi spui ceea ce știu că se întâmplă.
Dacă insiști.
O să-ți ușurez situația.
Știu că ai un copil nelegitim.
Dacă reușesc să am un băiat pe care să-l numesc fiul meu,
vreau să-mi fii martor că împărăteasa l-a născut.
Alteță, îmi cereți să mint în legătură cu mama moștenitorului dumneavoastră.
E un alt mod de a spune lucrurile.
Împărate... E o onoare și desigur, datoria mea
să fac ceea ce-mi cereți.
Dar dacă mi se cere, nu pot să ascund adevărul.
Și oricât de mult ar durea, adevărul e că împărăteasa nu poate fi însărcinată.
Draga mea Josephine.
Știi cât te-am iubit.
Ție și numai ție,
îți datorez cele câteva momente de de fericire pe care le-am trăit.
Destinul meu e mai puternic ca voința mea.
Și dragostea mea trebuie să cedeze în fața intereselor poporului meu.
Decretul imperial pentru anularea căsătoriei
între împăratul Napoleon și împărăteasa Josephine.
Poporul meu dorește ca acest tron, pe care Providența m-a așezat,
să treacă la copiii mei.
Cu toate acestea, mi-am pierdut speranța să am în căsnicia mea copii
cu iubita mea soție, împărăteasa Josephine.
Am fost sfătuit să mă supun interesului statului,
și să-mi anulez mai mulți ani ai vieții mele".
Mi-ai înfrumusețat viața timp de cincisprezece ani.
Amintirile astea îmi vor rămâne mereu tipărite în inimă.
Căsătoria noastră a devenit un obstacol în calea prosperității Franței.
Ea a fost lipsită de posibilitatea de a fi condusă într-o zi
de urmașii omului adus de providență
pentru a atenua relele revoluției
și a restabili credința, tronul și ordinea socială.
Scuzați-mă!
- Împărate, așteaptă! - Hai! Ascultă-mă!
Faci asta pentru țara ta.
Spune-o!
Căsătoria noastră a devenit un obstacol în calea prosperității Franței.
Acceptarea necesității desfacerii căsătoriei, nu-mi schimbă sentimentele.
Împăratul va fi întotdeauna prietenul ei cel mai sincer.
Împărate, tocmai ai rostit cuvântul care ne desparte pentru totdeauna.
Ambiția ta greșită a fost mereu și va continua să fie
forța care va sta la baza tuturor acțiunilor tale.
Cu toate astea,
nu te poți îndoi vreodată de dorința mea sinceră ca tu să fii fericit.
Fie ca măcar să-mi ofere mângâiere pentru suferința mea.
A ta, Josephine. - Mulțumesc!
- Bună dimineața, doamnă! - Cum te cheamă?
- Fleur! - Fleur. Încântată de cunoștință!
Îmi lipsești.
Căsătoria e foarte confortabilă acum.
Până acum ai dovedit mult curaj.
Trebuie să continui așa.
Să nu devii melancolică.
Cel mai bine e să fii fericită.
Ai grijă de sănătatea ta. E prețioasă pentru mine.
O să-mi scrii mâine?
- Și poimâine? - Da!
Și răspoimâine?
- Și a doua zi? - Da!
Bine!
Odată, un ambasador englez mi-a pus la îndoială motivele de război.
Pacea de la Tilsit Iulie 1807
El a spus: Voi, francezii, luptați doar pentru bani.
Noi, englezii, luptăm pentru onoare.
I-am răspuns: Toți luptă pentru ceea ce le lipsește.
Asta nu-i povestea ta. Nu ți s-a întâmplat asta.
Ba da!
Sigur că da. Gândim la fel față de popor și turci.
Chiar așa? Suntem de acord că englezilor le lipsește onoarea.
Ascultă, e...
Nu e nimic care să ne lege mai mult ca ura față de britanici.
Trebuie să spun doar că...
Aș fi foarte onorat să te numesc fratele meu.
Există o cale să rezolvăm asta.
Aseară la cină am fost...
Fermecat de sora ta.
E promisă cuiva?
Din nefericire, da. Se va căsători cu ducele de Oldenburg, din păcate.
Dar sora ei mai mică? Anna? E vreo ofertă oficială?
Vezi tu, Anna are 15 ani.
Ăsta-i un detaliu.
Prietenia noastră e construită pe neîncrederea comună față de Anglia.
Când menținem Blocada Continentală, le înăbușim comerțul
și luptăm pentru drepturile noastre cele mai sacre. Asta-i important pentru noi.
Am o idee.
- Nu! - Spune-o!
- Trebuie să vorbesc? - În sfârșit.
Imaginează-ți o armată. 50000 de oameni.
Ruși, francezi, poate chiar austrieci,
mărșăluind prin Constantinopol spre Asia,
trebuie doar să ajungă la Eufrat ca să facă Anglia
să tremure și să îngenuncheze în fața continentului.
E incredibil!
Un toast!
- În cinstea ta! - Pentru noi!
Majestatea Sa, împăratul Napoleon dorește să facă o ofertă oficială Austriei
și Majestății Sale, regele Francisc
pentru mâna arhiducesei Marie-Louise.
Fiica sa cea mai mare.
Nu!
Mariajul ăsta ar uni Austria și Franța într-o legătură de nezdruncinat.
E o glumă?
Mie mi-ar putea părea amuzantă, dar Majestății Sale nu.
- Ați avut o călătorie plăcută? - Minunată, mulțumesc!
Ești destul de minionă. Nu sunt obișnuit cu asta.
Ce părere ai de mine?
Semăn cu portretul meu?
Da, chiar mult mai frumos și puternic.
Și tu ești chiar mai frumoasă. Și mai atrăgătoare.
Sper să fii mulțumit de alegerea ta.
Poate sunt. Vrei să vezi dormitorul?
Da! Mulțumesc!
Majestate, fiul dvs.
Bună ziua, Majestate!
Foc!
Micul meu rege.
Opriți-vă!
Drag copilaș.
Într-o zi vei înțelege ce am sacrificat pentru tine.
Draga mea Josephine, azi sunt trist.
Țarul Alexandru s-a întors împotriva mea și m-a forțat să invadez Rusia.
A hotărât să-și deschidă porturile pentru Anglia
și să-i taxeze pe francezi.
Trebuie să-mi șterg melancolia și să încep marșul spre Moscova.
I-am convins pe cei din Europa de soluția asta,
așa că sunt la comanda forțelor combinate ale Franței, Austriei, Italiei,
Germaniei și Poloniei.
Văd doar succes în viitorul meu.
Păstrați rândurile!
Înaintați!
Țineți pasul!
Adăpostiți-vă!
După ei! După ei!
Încet!
Retragerea!
Borodino 7 septembrie 1812
Pierderi franceze: 28000
Draga mea Josephine,
Îți scriu pentru că azi am câștigat o mare bătălie.
Mâine vom continua înaintarea.
Moscova e acum la puțin peste 300 de kilometri distanță.
Și mă gândesc mereu la tine. Al tău.
Mulțumesc!
- Mulțumesc, amirale! - Ai fost curajos la Austerlitz.
Unde sunteți?
În orașul ăsta trăiau 300000 de suflete.
Au plecat toți?
Băiețelule...
Unde ești?
N-ar trebui să te temi.
Îți dau doar o bătăiță.
Nu e prea cavaleresc, nu?
Pentru onoarea lui și a Rusiei, nu a mea.
Există demnitate pentru cei învinși.
- Cine a făcut-o? - Ei au făcut-o.
Nu, n-au făcut-o ei. Fii rațional!
Cine a declanșat incendiile?
Ei au făcut-o, Majestate.
Mai degrabă și-ar arde propriul oraș decât să negocieze.
Nu credeam că are curaj.
Ei bine, noi mergem la Sankt Petersburg, așa că poate să o ardă și el.
Am lăsat să treacă prea mult timp.
Marșăm în iarna rusească
cu cai care nu sunt crescuți pentru clima asta.
Dacă ne întoarcem în Polonia, putem aștepta iarna acolo.
Napoleon, scrisorile tale sunt o balsam liniștitor pentru inima mea.
Mă tem pentru tine.
Ține minte, numai eu îți cunosc sănătatea și temerile.
Îți mulțumesc la fel de tandru cum te voi iubi mereu.
Josephine.
Prietena mea, Josephine. Prietenă.
E ciudat să-ți scriu cuvântul ăsta. Mereu ai fost mult mai mult de atât.
În ciuda pregătirii atente nu mai avem provizii.
Suferim de boli, dezertare și foame.
Suntem învingători!
- Noi sau cazacii? - Noi.
Josephine, norocul meu s-a terminat.
Decembrie 1812 Știu că ăsta e destinul meu.
Cuvintele tale îmi răsună în cap:
Fără tine sunt nimic.
Din cei 600000 de oameni pe care i-ai trimis în Rusia,
s-au întors doar 40000.
Prin urmare, ai fost exilat în condiții clare.
Coaliția aliată a Austriei, Prusia, Rusia și Anglia
cu acordul Consulatului francez
îți oferă suveranitatea asupra insulei Elba.
Două milioane de franci de la trezoreria franceză
și pensii pentru familia Bonaparte și împărăteasa Marie-Louise.
De asemenea, se stipulează și ca împărăteasa Josephine
să-și poată păstra toate proprietățile
și un venit anual de un milion de franci.
Iubesc prea mult Franța.
Am vrut doar gloria ei.
Nu-i voi fi niciodată potrivnică.
Ei vor să abdic.
Bine, atunci abdic.
Elba Mai 1814
Alteță!
Împărăteasă!
Poftim!
Josephine, Josephine...
Sunt încântat.
Dar...
Nu trebuie să te încui doar pentru că el nu-i aici.
Știu cum e să fii subestimat.
Dar ochii tăi, farmecul și curajul tău
sunt acolo.
Le ai și le poți folosi.
Țarul Alexandru I o vizitează pe împărăteasa Josephine la casa ei din Paris
Vechea pasăre a lui Bonaparte eliberată din nou din cușca ei
Dragă Josephine,
Ești a mea. Mereu ai fost.
Nu mai pot suporta.
Sunt de 300 de zile pe stânca asta
și sunt gata să vin acasă și să revendic ce-i al meu.
Pe tine și Franța.
Vă iau corabia.
Dacă nu mă provocați, nu trebuie să vă temeți de mine.
Napoleon,
Sunt o floare care își deschide petalele și zâmbește luminii soarelui,
neștiind că furtuna care mă va doborî e aproape
și-mi va împrăștia petalele în văzduh.
Vino repede, prietene.
Vă rog să deschideți gura.
Nu!
Mulțumesc!
Aveți mucus în căile respiratorii. Aveți arsuri în gât.
Sfatul meu e să stați în pat.
Vine Napoleon.
N-ar fi înțelept să primiți vizitatori.
- Dar vine Napoleon. - Știu că va veni.
Aveți grijă de ea.
Majestate!
Poți vorbi!
Bonaparte, Majestate! S-a întors.
În dimineața asta a debarcat cu o corabie la Antibes și e pe drum.
Napoleon Bonaparte mărșăluiește spre Paris.
- Mai mult! - Majestate!
- Bună ziua, colonele! - Majestate!
Generalul Marchand, din garda guvernului regal al lui Ludovic al XVIII-lea,
vă cere să vă depuneți armele și să vă opriți marșul,
pentru a vă putea aresta și retrimite pe insula dvs.
Vrei să îl informezi pe general că vreau să vorbesc cu el?
Nu lupt cu propria mea Armată a Cincea.
Da, domnule!
Vrea să vorbească cu dvs.
Gata!
Țintiți!
Soldați ai celui de-al Cincilea Regiment, mă recunoașteți?
Mă recunoașteți, soldați?
Da, împărate!
Mi-e dor de voi, băieți.
Mi-e dor de casa mea...
Și de victoriile noastre comune.
Vreau să merg acasă.
Sunteți alături de mine?
Trăiască împăratul!
Pe 26 mai, a fost chemat doctorul Corvisart.
El i-a găsit pieptul congestionat și gâtul inflamat.
Suferea de difterie.
Pe 29 mai a fost împărtășită și a murit.
Și nimeni nu m-a informat?
Hortense!
Mă...
Mă învinovățești pe mine?
Nu te învinovățesc.
Sigur că nu.
N-o să port povara responsabilității...
Pentru nenorocirile mamei tale.
Vreau scrisorile pe care i le-am scris.
Nu le am. Valetul ei le-a furat.
Unde le ținea?
În dulapul de lângă patul ei.
Ce a făcut cu ele?
Le-a vândut.
Îmi pare rău!
Te iert.
Congresul de la Viena-martie 1815 Napoleon Bonaparte a distrus
singurul titlul de care depindea însuși existența sa.
Arthur Wellesley-Duce de Wellington Această adunare de aliați
va forma o armată de-a lungul granițelor Franței și Belgiei.
70000 de soldați englezi
și 120000 de soldați din Prusia.
Viermele ăsta a scormonit ogrăzile Europei,
în timp ce țăranii sforăiau.
Ar fi trebuit să dăm lovitura asta cu mult timp în urmă.
El a ținut lumea ostatică cu egocentrismul său,
pofta sa nesătulă de putere
și lipsa lui de bune maniere.
Fără el, vom dormi din nou liniștiți.
Cred că vorbesc pentru toți când spun că singurul lucru pe care îl regretăm
e că i-am permis viermelui ăsta să trăiască.
Trădătorul are 250000 de oameni.
25000 de oameni, 125000 de oameni
și 100.000 de oameni...
Împotriva celor 125000 de oameni ai noștri.
Asta e o luptă pe uscat.
Anglia nu se pricepe la asta ca mine.
Loviți-i repede pe Wellington și Blücher.
Învingeți-i separat.
Nu le permiteți să-și unească forțele aici.
18 iunie 1815
Bună dimineața!
Prusacii avansează. Ar trebui să începem ofensiva.
Doar când pământul este uscat.
Blücher n-o să ajungă niciodată la timp. O să-mi termin tot prânzul.
Eu nu mă ud niciodată, dacă pot evita.
Ce ar trebui să le spun oamenilor?
Că trebuie să facă să se oprească ploaia.
- Faceți loc! - Treceți pe poziții!
Acum e vremea voastră, băieți. Acum e vremea voastră.
Ascultați-mă cu atenție!
Răbdarea e azi cuvântul cheie. Răbdarea ne va oferi azi victoria.
Trebuie să păstrăm poziția asta.
Lăsați-i să vină la noi!
Hai!
Bună dimineața, generale Blücher!
- Bună dimineața! - Ora estimată de sosire?
- Ofițer? - În aproximativ cinci ore.
Aproximativ cinci ore.
Să mergem!
Uite-l!
Pare că e... Adormit.
Un lucru căruia nu-i poți rezista, prietene, e un atac frontal.
Să vedem cum ne poate ataca generalul ăsta poziția.
Îl am pe împărat în vizor, domnule. Pot să trag?
Categoric, nu!
Generalii au lucruri mai bune de făcut decât să se împuște între ei.
Dacă tragi, o să fii executat.
Hai!
În formație!
Blücher, 18 - 19 kilometri.
Urmați-mă!
- Blücher e la 18-19 kilometri distanță. - Doamne!
- Raportează-mi la fiecare oră. - Da, domnule!
Ordonanță! Faceți loc!
Prusaci pe drum, la 19 kilometri.
Trupele prusace au fost văzute pe drum. La 19 kilometri.
Pregătiți tunurile.
Pregătiți tunurile!
Hai! Mai repede!
- Gata! - Așa, să mergem!
Ploaia s-a oprit.
Pregătiți-vă să trageți!
- Foc! - Foc!
Adăpostiți-vă!
Direct în poziție!
Pregătiți-vă să avansați! Fiți gata!
Pregătiți să avansați!
Reglați la 195!
Unghiul 195!
Reglat!
Pregătiți-vă să trageți! Foc!
Foc!
Apleacă-ți capul! Al șaptelea, preia comanda!
Rezistați, băieți!
Infanterie, înainte!
Compania din stânga!
Și marș!
Mai repede! Acum!
Ține-i la distanță!
Duceți-vă cu ei!
Linia a doua! Înaintați!
Păstrați linia!
Generali!
Foc!
Liber!
Ține-te bine!
Foc!
Tu, preia tunul!
Foc!
Umpleți golul!
Păstrați rândul!
Încăierări! Continuați înaintarea!
- În formație! - Trebuie să trageți!
Țineți-i la distanță!
Continuați! Nu trebuie să se întâlnească!
Hai!
Încet!
Prusaci, de-a lungul drumului, opt kilometri.
Opt kilometri, poate mai puțin.
Trebuie să acționăm înainte să sosească Blücher.
Afară!
Cavalerie!
Atacați!
Pregătiți-vă să întâmpinați cavaleria!
Gata pentru cavalerie!
Trebuie să ne menținem poziția. Rezistați până la ultimul om.
Nu trebuie să ne învingă!
Sau ce o să spună în Anglia?
- Păstrați rândurile! - Foc!
Continuați! Păstrați poziția!
Trăiască împăratul!
Companie, opriți-vă!
Formație pătrată!
Trăiască împăratul!
Prima secțiune, foc! A doua secțiune, foc!
Ce facem? Nu putem trece!
Lăsați-i să fugă! Păstrați pătratul!
Arătați-le oțelul britanic!
Prezentați arma!
Arma la umăr!
Sunt aici! Prusacii!
Urcă primii, împărate.
Trebuie să străpungem!
Spargeți pătratul!
Baionetele atacă!
Împăratul vostru e cu voi! Sunteți vitejii de la Austerlitz!
Să nu vă predați niciodată!
Pentru patrie și onoare!
Umăr la umăr! Foc!
Umăr la umăr!
Infanteriști!
Batalion! Înainte!
Foc!
Infanteriști, foc!
Al doilea rând, foc!
Gata de atac!
Atacați!
Doborîți-i!
Înaintați!
Să înainteze cavaleria?
Să înainteze cavaleria.
Gata de contraatac!
Oameni! Intrați! Sprijin total!
Nu, nu poate. Nu se poate abține.
Domnule! Blücher!
Slavă Domnului!
Majestate! Majestate!
Veniți să-i vedeți pe francezi murind!
Da!
Bătălia e a mea. Războiul se va sfârși.
Nava Majestății Sale Bellerophon Plymouth, iulie 1815
Ofițer pe punte!
Bună ziua!
Sunt primul care-mi recunosc greșelile. Dar nu fac niciodată niciuna.
E geometrie pură.
Știu exact unde să plasez tunul.
Din nefericire, nu-i pot învăța asta pe mareșalii mei.
Ăsta poate e cel mai greu lucru din viață.
Să accepți eșecurile altora.
Voi nu trebuie să faceți asta.
Încurajați măreția!
Aveți grijă la cap, domnule!
Aveți grijă la cap!
Ce fac ei acolo?
Sunt cadeții. Ei îl idolatrizează.
Scoate-i afară!
Toată lumea afară! Repede!
- Alteță... - Bună dimineața, generale!
Băieții ăia sunt minunați.
- Pot să iau loc? - Vă rog!
Și micul dejun.
Acum știu de ce flota dvs. are atâta succes. Mulțumesc!
N-am fost niciodată la țară în Anglia. Sunt sigur că o să-mi placă Cotswolds.
Peisajul colinar. Lumina blândă.
Dragul meu domn, doar o mică diferență de opinie
v-a salvat de la execuție.
Din punct de vedere politic, guvernului britanic
îi e imposibil să vă permită să rămâneți în Anglia.
Vi se vor repartiza trei ofițeri și 12 servitori care vă vor însoți în exil.
Exilul va avea loc pe insula Sfânta Elena,
sub atenta supraveghere a guvernatorului Hudson Lowe și a familiei sale.
Sfânta...
Sfânta Elena. E o insulă mică.
Mai degrabă o stâncă.
Aflată la 1600 kilometri de continentul african.
Ar trebui să fie frumos. Liniștit. Veți avea timp să reflectați.
Corespondența va fi monitorizată
și prezența dvs. va fi verificată de două ori pe zi de ofițerul de serviciu.
Exilul în Sfânta Elena 15 octombrie 1815
Strângeți parâma! Ridicați vela!
Treceți sub punte!
Ce o să faci acum? Urăsc să te văd singur.
O să vii la mine? O să te iert?
Dragul meu împărat încăpățânat.
Te-am lăsat să pleci și te-am lăsat să pieri.
Data viitoare, eu voi fi împărat și tu o să faci ce-ți spun eu.
Da, ai avut dreptate.
În fiecare noapte implor să te văd în visele mele.
Și când o fac, tu mă respingi.
Care-i capitala Franței?
- Paris. - Și a Rusiei?
Sankt Petersburg. Și înainte de asta, Moscova.
Moscova. Și cine a ars Moscova din temelii?
Nu știu, domnule.
Eu am făcut-o.
Am crezut că rușii au ars-o, domnule. Ca să scape de francezi.
- Cine ți-a spus asta? - E de notorietate, domnule.
Plecați! Duceți-vă la joacă!
În gardă!
Vrei să știi ce aștept de la tine?
E un secret. O să-ți arăt când ajungi aici.
Vino la mine, Napoleon și să încercăm din nou asta.
Napoleon Bonaparte a murit pe 5 mai 1821,
după șase ani de exil în Sfânta Elena.
În cariera sa militară a condus 61 de bătălii.
Toulon: 6000 de morți Marengo: 12000 de morți
Austerlitz: 16500 de morți Borodino: 71000 de morți
Waterloo: 47000 de morți (într-o zi) Invazia Rusiei: 460000 de morți
1793-1815: peste 3000000 de morți
Ultimele sale cuvinte au fost...
Franța
Armată
Josephine
Dedicat lui Lulu