1789 REVOLÚCIA VO FRANCÚZSKU
Bieda doháňa ľudí k revolúcii... a revolúcia im prinavracia biedu.
Francúzi sú rozčarovaní z nedostatku jedla
a rozšírenej hospodárskej krízy.
Protimonarchisti pripravia kráľovi Ľudovítovi XVI.
a jeho 11 000 podporovateľom násilný koniec...
...a potom upriamia svoj pohľad na poslednú kráľovnú Francúzska, Máriu Antoinettu.
Ambiciózny Korzičan, dôstojník delostrelectva, Napoleon Bonaparte,
sa zatiaľ usiluje o povýšenie...
Ustúpte.
Do gilotíny.
Mor Francúzska!
Teror je len odôvodnenie spravodlivosti.
Okamžitej, tvrdej, neoblomnej.
A teda vyžaruje z neho cnosť.
Bola voči vám vinná v troch bodoch:
zdecimovanie národnej pokladnice,
sprisahanie proti vnútornej a vonkajšej bezpečnosti štátu
a vlastizrada, keďže konala v záujme nepriateľa.
Milosť zloduchom?
Nie.
Milosť nevinným.
Milosť úbohým.
Milosť ľudu.
Neodvratný výsledok spojenia demokracie
v súvislosti s okamžitými nárokmi národa v tejto chvíli...
KOMISÁR FRANCÚZSKEJ ARMÁDY
Briti dobyli prístav Toulon.
Je tam uväznená polovica francúzskej flotily.
Ak o tie lode prídeme, republika padne.
Našťastie je v Toulone len 2 000 anglických jednotiek.
Ale nemáme dosť diel a velí tomu generál, ktorý bol dvorný maliar.
Nie je potrebné znova obsadiť Toulon ako taký.
To mesto nie je mesto. To mesto je prístav.
Ak anglická flotila nedokáže udržať prístav,
mesto sa musí vzdať.
Môj brat, kapitán Bonaparte, ako dôstojník delostrelectva,
zrealizoval horiace delové gule proti anglickým lodiam.
Dokázal vernosť republike.
Ako máme podľa vás prístav obsadiť?
Dobyte pevnosť, ktorá dominuje prístavu,
a mesto je vaše.
Musíme z neho spraviť príklad, inak padnú ďalšie mestá.
A ja osobne
nikdy nenechám monarchistov alebo Angličanov obsadiť svoj región.
Ráno, pane.
TOULON – FRANCÚZSKY TÁBOR 16. DECEMBER 1793
Generál Carteaux?
Tam je.
Lucien, drahý braček, už som v Toulone.
Jednotky sú v úbohom stave a tvoji branci nemajú tréning ani disciplínu.
Bez výstroja a zdrojov vidím len zlyhanie.
Zbierame železný šrot, ktorý prerobíme na malé mínomety vhodnejšie pre môj plán.
Ak neuspejeme,
mocní nás budú vnímať len ako korzických surovcov nehodných vyššej funkcie
a ambície našej matky budú zničené.
To je ono, madam. Dobrý vkus.
- Páči sa. - Budem tu aj o týždeň.
Briti majú veľké delá, ktoré mieria na ich flotilu neďaleko pobrežia.
Zmocnime sa ich a môžeme na nich strieľať a ukončiť túto blokádu.
Moment prekvapenia je moja výhoda, ale vyhrám pušným prachom.
Neviem sa dočkať tvojho príchodu.
Tvoj brat, Napoleon.
Hej, ty sráč! Áno, ty!
Poďme. Choď už. Hýb sa!
Pohni tými posratými kozami!
Posledná šanca! Doriti, presuň tie kozy!
Doriti, už aj ich presuň!
Rozumieš?
Posadil sa k ohňu, chlapci
A pridal sa do našej veselej posádky
- Na miesta. - Rýchlo!
V kúte pri komíne Mal svoje miesto
Kde mohol sedieť A farbiť si starú tvár
Keď Jonesovo pivo bolo nové, chlapci
Rýchlo, rýchlo!
Keď Jonesovo pivo bolo nové
Poháre piva a fľaše sherry Aby kopec vyšli veselí
Keď Jonesovo pivo bolo nové
Páľ!
Napadli nás!
Napadli nás! Do zbrane!
Rýchlo, vztýčte rebríky!
Páľ! Triafajte cieľ!
Vyneste mínomety!
Pripravený, chlapče?
Bože!
- Je ti niečo? - Nie.
Mínomety!
Ochráňte kanóny!
Na miesta!
- Vive la France! - Vive la France!
Pripravte kanóny!
Áno, pane.
Mínomety!
Uhol 160 stupňov.
- Páľ! - Pálim!
Junot, horiace gule!
Páľ!
Junot, páľ!
Páľ!
- Prebiť! - Prebíjam.
Páľ!
K ramenu zbraň!
Kapitán Napoleon Bonaparte, udeľujem vám hodnosť brigádneho generála.
Nech žije republika!
Sľúbil som veľkolepé úspechy a slovo som dodržal.
Pozor!
Pre matku.
PARÍŽ SEPTEMBER 1793
Vieš, že tvojho otca zatkli?
Je vo väzení.
Vieš prečo?
Lebo je šľachtic.
Aj ty si šľachtičná?
Hortense, to nič.
Si šľachtičná?
Áno.
Áno?
Čo vravia rodičia na kráľovskú rodinu?
No tak. Nehanbi sa.
Čo hovoria, keď sa rozprávajú o Ľudovítovi a Márii Antoinette?
Môj otec podporuje revolúciu. Tak ako ja.
Neklam mi, inak ti ublížim.
Pane, má päť.
Neklame. Môj manžel bojoval na vašej strane.
VÄZNICA CARMES
Ruky. Ukáž ruky.
Ústa. Otvor ústa!
Tie zuby.
No tak. Postupujte!
- Šperky. - Ruky.
Tadiaľ.
Jozefína.
Theresa?
Hej, prestaňte.
- Pohyb. - Rýchlo. Poďme.
Pohyb.
Tombereau chodí každé ráno.
Máme pravidlo. Žiadne slzy. Ani lúčenia.
Len kývame, ako keby sme išli do kaviarne.
Poď za mnou.
Tehotnej odložia popravu, kým sa nenarodí dieťa.
A muži nepotrebujú mať dôvod na sex, však?
Vitaj doma.
Čepeľ gilotíny sa ti vraj môže zachytiť vo vlasoch.
Uviazla v kráľovom krku.
Mal tučný krk.
Ty máš krk labute. Nič nepocítiš.
Nezomriem.
Urobím, čo bude treba.
A ak to znamená otehotnieť, tak nech je tak.
Môžeš zomrieť ako dáma, alebo môžeš žiť. Ako ja.
Takto by vyzerala stopa po čepeli. Pozri.
PARÍŽ APRÍL 1794
Súčasné vedenie Francúzska prešlo od zanietenia
k ľahkovážnej ambícii.
A verejnosť vníma gilotínu ako protizákonnú vášeň,
ktorú vedie Robespierre.
Nie je spôsobilý vládnuť.
Bonaparte.
Francúzsko!
Je čoraz zreteľnejšie, občan Robespierre,
že túto čepeľ chcete použiť pre absolútnu moc!
Dovoľte mi prehovoriť!
V tejto sieni nie je jediný človek, ktorý namietal proti mojim metódam.
Ak tvrdíte, že som vinný, všetci ste vinní!
Nie ste obhajca slobody.
Považovali ste sa za sudcu, porotu aj kata, nie je tak?
Ste horší ako Cézar! Horší ako Cézar!
To vy všetci ste zradcovia!
Zatknite ho!
Berte ho.
- Spravodlivosť. - Stále žije.
Minuli ste.
Gilotína, priateľu.
Zotnite mu hlavu! Zabite ho!
Nie.
KONIEC „HRÔZOVLÁDY“ 27. JÚL 1794
BOLO PREPUSTENÝCH 41 500 VÄZŇOV
Hortense?
Eugène?
Lucille?
Madam?
Deti, poďte sem.
Poďte.
Aha.
Nič nenechávajú na predstavivosť.
Ale na druhej strane, nemám veľkú predstavivosť.
Viete, kto to je?
Nové kráľovné Paríža.
Áno, poďme.
PLES OBETÍ PARÍŽ, LETO 1794
Sedem, madam.
Rozdajte.
Rozdajte ešte.
Vaša stávka.
Znova sedmička.
Nie. Prehra.
Skončím prvá. To je moje.
Prečo na mňa zízate?
Zízam?
- Nezízal som. - Áno.
Skutočne?
Áno, zízal som.
Zízal som na vašu tvár.
Čo to máte za kostým?
Moju uniformu.
Vďaka mne vyhralo Francúzsko v Toulone.
Nehovorte mi svoje meno.
Dnes sa ti na kartách nahromadil dlh.
Tentoraz ho zaplatím.
Za reputáciu v salónoch vďačíte mne, Paul.
Vlastne by som si mala pýtať viac.
Viac?
Toto ti zatiaľ vystačí.
Ale mala by si lepšie spoznať Bonaparteho.
Prečo?
Pretože.
Generál?
Prišiel za vami veľmi mladý muž.
Volá sa Eugène Beauharnais.
Občan.
Generál Bonaparte.
Áno?
Volám sa Eugène Beauharnais, som syn Jozefíny Beauharnaisovej.
Čo chceš?
Otcovu šabľu.
Zobrali mu ju predtým, než ho zatkli a popravili.
Áno?
Pre mňa a moju mamu by znamenalo veľa, keby nám ju vrátili.
Nič iné nám po ňom neostalo.
Ten meč je zbraň.
Nemôžem dovoliť občanom, aby vlastnili zbrane.
Ten meč je pamiatka, aby som nezabudol na drahého zosnulého otca.
Možno, ale predsa len je to zbraň.
Mladý muž, prečo si prišiel?
Matka povedala, že len vy máte právomoc znovu ten meč získať.
Všetky patrili dôstojníkom odsúdeným na smrť.
Nikomu nenapadlo priradiť k nim mená?
Nie, nie sú tam žiadne mená.
Generál Bonaparte?
Ďakujem.
Má zmysel predstavovať sa?
Nie, generál.
Dobre.
Klobúk dole pred hlavou tejto vychovanej rodiny.
Chceli by ste sedieť bližšie?
Vyzerám zamilovaná?
Pripadá vám neatraktívny?
Nie.
Tak to možno stačí.
Nepodceňujte svoj pôvab.
OBČIANKA BEAUHARNAISOVÁ VZDÁVA POKLONU
NAPOLEONOVI BONAPARTEMU A TÚŽI PO POTEŠENÍ Z JEHO SPOLOČNOSTI
Pane.
Vidíte aristokratku, keď sa na mňa pozriete?
Nie.
Môj manžel mal viac než jednu milenku.
A keď mu odťali hlavu, všetky sa prizerali.
Keď som bola uväznená, vraveli mi, že prežijem, len keď otehotniem.
Takže, generál...
musím vás varovať o svojich nerozvážnostiach?
Nie, madam.
Znepokojuje vás, kde som bola?
Nie, madam.
Ak sa pozriete dole, uvidíte prekvapenie.
A keď ho uvidíte, budete ho chcieť už navždy.
Francúzi, nenechajte sa oklamať. Je nás viac!
Toto Zhromaždenie obsadíme!
Nech žije kráľ! Nech žije kráľ!
Určite ste videli ten chaos v uliciach.
Áno.
Výbor sa domnieva,
že tento dav chystá útok na Radu.
Mám k dispozícii menej ako 4 000 jednotiek a málo zbraní.
V Sablons je 40 kanónov. O tri hodiny môžu byť tu.
Tento dav pozostáva z 20 000 ľudí.
Áno.
Čo by ste zamýšľali, ako moja pravá ruka,
ak by táto obranná úloha bola pridelená vám?
Prijímam pod podmienkou, že budem veliť podľa svojho uváženia.
Bez zásahov.
Nebudem viesť ako pravá ruka.
VZBURA MONARCHISTOV 5. OKTÓBER 1795
Poďme!
Páľ!
Vyhráme, alebo zahynieme
Francúzi musia žiť pre ňu
A pre ňu musia Francúzi umrieť...
Na záchrancu republiky.
- Na záchrancu republiky. - Na záchrancu.
Ja len strážim právo.
Našu republiku.
Náš vesmír.
Nič viac.
Slobodu alebo smrť.
Podľa zákona z 20. septembra 1792,
Mária Jozefína Rose Tascherová,
narodená 23. júna 1767 na Martiniku,
prijíma za svojho manžela Napoleona Bonaparteho,
narodeného vo februári 1768 v Ajacciu na Korzike.
Súhlasíte?
- Áno. - Súhlasím.
Súhlasíte?
Áno. Súhlasím.
Vyhlasujem vás za zjednotených v manželstve.
DOBYTIE TALIANSKA MILÁNO 1796
Ako súčasť mierovej zmluvy
budú tieto veľdiela umiestnené do opatery vašich arcibiskupov.
Tieto diela odteraz patria francúzskemu ľudu.
Na záchrancu republiky!
A na pani Bonapartovú.
Na pani Bonapartovú.
Tento po mojej pravici?
Chce moju šabľu.
Nech nám tá dobrá práca splodí syna.
Toto sa bude odteraz diať?
Vydám sa za teba a ty odídeš?
Vždy, keď odídeš, nemám istotu, že sa vrátiš.
Moja sladká Jozefína...
Jediné, na čo sa môžeš v tomto svete spoľahnúť...
je to, že sa k tebe vždy vrátim.
Drahá Jozefína,
idem po stopách Alexandra Veľkého a Cézara,
keďže ma poslali oslobodiť Egypt.
EGYPT JÚL 1798
Mám 40 000 mužov
a výhľady sú ohromné a počasie dusivo horúce.
Taliansko som už dobyl, vzdali sa bez konfliktu.
Direktórium schválilo môj plán útoku na Anglicko
cez ich východné impérium.
Ale moje úspechy sa zdajú nepatrné, pretože nás odlučujú.
Smola?
Tie dve môžeš vziať, ak chceš.
Ďakujem, madam. Bolo mi veľkou cťou s vami hrať.
Možno niečo na neskôr, keď sa obráti šťastena?
- Vezmem si to. Ďakujem. - Pane.
Moja drahá Jozefína, keď som ďaleko od teba, nemám radosti.
Ukradla si mi viac než dušu. Si mojím životom.
Páči sa ti?
Veľmi.
Neviem, či chceš peniaze, lebo o tom sa so mnou nerozprávaš.
Ak áno, požiadaš o ne môjho brata?
Má 200 mojich louisov.
Dámy, páči sa vám?
Mne veľmi.
Daj.
Drahá manželka,
táto láska, ktorú k tebe prechovávam, je akousi smrťou.
Nedokážem prežiť, jedine v tebe.
Ahoj.
Čo robíš?
Nemám od teba listy.
Dobré ráno, Lucille.
Ak by si ma ľúbila, písala by si dva denne.
Povedz, že nemáš hadov v posteli,
medzi nohami, v tom, čo je moje.
Musíš mi napísať a povedať,
že si uvedomuješ, že ťa milujem až za hranice predstavivosti,
že len ty ma dokážeš uspokojiť.
Ďakujem.
- Áno. Páči sa mi. - Veľmi...
Viete, majú tam biele hodvábne vecičky. Úžasné.
Môžem vám povedať všetko?
Malo by to tak byť.
Mám vám niečo povedať a riskovať tak, že budete trpieť?
Áno.
Vaša manželka má milenca, volá sa Hippolyte Charles.
- Čakáš, že tomu uverím? - Áno.
Že by mi manželka toto urobila.
Áno.
Dezert nebude. Môžeš odísť.
Nikdy by som vám neklamal.
Odkiaľ to vieš?
Lucille je moja milenka. Píše mi.
Jozefínina dvorná dáma je tvoja milenka?
Čo najtajnejšie priprav dve fregaty a dve menšie plavidlá.
Vraciam sa domov.
Napoleon,
budú to vnímať ako zbehnutie.
Generál Kléber bude po mojom odchode informovaný o postupe do velenia.
K nohe zbraň!
Napoleon víťazný!
GENERÁLSKY PAROHÁČ OBNAŽENÝ V ZADRŽANÝCH LISTOCH
BONAPARTEHO SLZY ZVLHČILI LISTY NEVERNEJ NEVESTE
Hijó!
Kde je moja manželka?
Išla vás privítať do Lyonu.
Neklam mi. Kde je moja manželka?
Dnes ráno odišla, generál.
- Do Lyonu? - Áno, pane.
Celý svet vie, že prídem, ale moja manželka to nevie?
Odpusť mi to predtým.
Áno, pane.
Sadni si.
Moja manželka ma ponížila a potrebujem útechu, Lucille.
Áno, tým som si istá, generál.
Čo by mi podľa teba poskytlo útechu?
Môžem vám pripraviť horúci kúpeľ, generál.
Pripraviť vám niečo sladké...
a utešiť vás.
Čo si to za stvorenie?
Ako ti môže tak málo záležať na mne a mojich citoch?
Si sebecké malé prasa.
Máš o mne takú nízku mienku?
Nie. Nemám.
Tak prečo?
Lebo si čo? Povedz to.
Prepáč.
To nestačí.
- Čo mám povedať? - Chcem, aby si povedala,
že som najdôležitejší na svete!
Si.
- Povedz to! - Si...
Si najdôležitejší v mojom živote, na svete. Si...
- A bezo mňa si nikto. - Som nikto.
A urobíš čokoľvek!
Urobím čokoľvek.
Nie som ako ostatní muži.
Neovláda ma malicherná neistota.
Si zver.
Je mi ťa ľúto.
Chceš byť veľký?
Bezo mňa si nikto.
Povedz to.
Si len surovec, ktorý je bezo mňa nikto.
Som len surovec, ktorý je bez teba nikto.
Áno.
Bezo mňa či svojej matky si nikto.
Moja matka...
Mal si romániky?
Samozrejme.
A miloval si ich?
Nie. Nie, nemiloval.
Boli pekné?
Áno, niektoré.
Splnili svoj účel.
Viac ako ja?
Menej plakali. Takže boli atraktívnejšie.
Neop...
Neopúšťaj ma. Prosím, neopúšťaj ma.
Len ma neopúšťaj.
Nemusíš mi odpustiť. Len mi sľúb, že ma už neopustíš.
Prečo ste zbehli od svojich jednotiek v Egypte?
Občania...
v akej sme to krajine?
Pretože sa nepodobá na to Francúzsko, z ktorého som odišiel.
Kto by mal zodpovedať za vládnutie, kým som preč?
Pretože vy to nie ste, občan Gohier.
Vy to nie ste.
Určite to nie ste vy. Hoci mračenie vám ide veľmi dobre.
Vy to nie ste, Barras.
Či vy, Talleyrand.
Alebo vy, Sieyès.
Tak kto potom?
Kto by mal za to zodpovedať? Fouché, viete?
Nie?
Vrátil som sa do Francúzska a našiel som ho v krachu.
Tlačí peniaze, ktoré do hodín míňa,
rakúsko-ruské obsadenie Talianska,
anglicko-ruská okupácia Holandska
a zdá sa, bezprostredne hroziaca invázia do samotného Francúzska.
A napriek tomu ste to vy, ktorí obviňujete zo zbehnutia mňa.
Navyše som zistil, že moja manželka je cundra.
Jediná vec, na ktorej sa zhodne každý francúzsky občan, je, že ste náš Cézar.
Čo chcete?
Nuž...
ľudia by prijali moje vládnutie, ak ma podporíte.
Podobne ako vy sa však domnievam, že Direktórium je skazené.
Ale spolu môžeme túto krajinu zachrániť od obnovenia monarchie
a môžeme zachovať ideály revolúcie.
A myslím si, že uchopenie moci je možné
s vašou pomocou, v ten správny čas.
A myslím, že správny čas nastal.
Takže čakáte, že budem vaším mečom?
Očakávam, že prevrat, dobre načasovaný a vykonaný...
by mohol presunúť moc do rúk troch konzulov:
mňa, Ducosa...
a vás.
Pozývam vás na víťaznú stranu.
S Ducosom odstúpime ako prví,
potom budú nasledovať Barras, Gohier a Moulin.
A tým sa vytvorí príležitosť presunúť moc.
Áno, mám rád Barrasa, ale je skorumpovaný a izolovaný.
Myslím, že pri riadnej vyhrážke rýchlo učiní správne rozhodnutie.
A pokiaľ ide o ostatných, Gohier a Moulin, však?
Ja neviem.
Existujú spôsoby, ako ich odradiť od odporu.
Áno, ale nemôže sa z toho stať vojenská či násilná záležitosť.
Bude to policajná záležitosť.
Áno.
Lucien...
Ako správca Rady 500
presvedčíte na mimoriadnej schôdzi obe rady,
že sa blíži jakobínsky puč
a že jediné bezpečné miesto sa nachádza mimo Paríža,
ďaleko od parížskeho davu, v Saint-Cloud,
kde ich potom pred touto hrozbou zachránime.
Môžem byť úprimný?
V Sieyèsovom a Ducosovom pláne je jeden háčik.
A to Sieyès a Ducos.
Nevedia, že si... Všetku moc máš ty.
Ty podstupuješ všetky riziká. Všetko odpracuješ.
Neviem, prečo ich berieš so sebou.
Nuž, budem potrebovať dvorné dámy.
Dvorné dámy, čo? A čo budú robiť?
No, starať sa o veci.
- Starať sa? - Áno.
Myslíš, že tí posratí idioti sa o niečo postarajú?
Nepostarali... Nenechal by som im na starosti svoje gule.
- Presne. - Áno.
To bude treba.
Nech ťa pooblizujú? Nenechal by som im utrieť mi riť.
Od tejto chvíle sa nedá veriť nikomu z tvojich priateľov
ani zo spoločnosti Direktória. Ten život sa skončil.
Nuž, a aký bude výsledok, ak neuspeješ?
Zajtra o takomto čase
budeš spať s Prvým konzulom Francúzska
a dám ti ho tam.
Jednoduchý list rezignácie, ktorý by ste mali...
Nič nepodpíšem.
Skôr sa poštíte, ako to podpíšem!
Páni.
Kto to robí?
Dobré ráno, Paul.
Veľmi vám to uľahčím.
Mám dokumenty, ktoré oznamujú vašu rezignáciu z Rady.
Musíte odstúpiť, než si dáte raňajky, prosím.
Povedzte im, že sa s radosťou vrátim do radov jednoduchých občanov.
Poviem.
Prišli za vami nejakí páni.
Občan Moulin, máme tu pre vás rezignáciu na podpis.
- Nie. Raňajkujem. - Nie.
Vychutnávam si šťavnaté raňajky.
Toto je neslýchané! Mal by som dojesť, než sa ma dotknete!
- Nie! - Pochutnajte si na raňajkách.
PREVRAT 9. NOVEMBER 1799
Direktor!
Som presvedčený, že nastal čas na vysvetlenie.
Čujte!
Toto núdzové zasadnutie má vytvoriť zoznam nominácií
pre nové Direktórium, ktoré sa vysporiada s hrozbou...
hrozbou monarchistov.
Žiadajú nás, aby sme prijali uznesenie,
ktoré vytvorí provizórnu vládu troch konzulov:
generála Bonaparteho, občana Sieyèsa a Rogera Ducosa.
A kde sú piati členovia Direktória?
Zázračne zmizli?
A sme tu, obkľúčení jednotkami, izolovaní ďaleko od Paríža.
Ticho!
Jedno je čoraz jasnejšie:
že váš brat, Napoleon Bonaparte,
sa svojou demonštráciou vojenskej sily správa mimo intencií zákona.
Hlasovanie to vyrieši.
A že toto je smiešne a chabo vykonané prevzatie.
Povýšenec hladný po moci.
Stačilo!
Ak chce niekto vedieť, čo sa tu deje, zodpoviem túto otázku!
Ako sa opovažujete!
Toto je... Porušili ste ústavu!
- Poruš... - Držte ho!
Berte ho!
- Zatknite ho! - Zastavte ho!
Á, kurva!
Zabite ho!
Nechajte ma prejsť!
Dobre.
Terorizujú nás zástupcovia vyzbrojení dýkami!
A títo blázni sa sami postavili mimo zákon
svojím pokusom zaútočiť na slobodu tejto krajiny!
- Snažia sa ma zabiť! - Snažia sa ho zabiť.
Otvorte dvere!
Pustite nás!
Zabijem svojho brata, ak zradí slobodu Francúzov!
Choďte dnu!
Doriti.
Pohyb. Ustúpte. Späť.
Pohyb!
- Späť. Ustúpte. - Ustúpte. Z cesty.
Pohyb. Cúvajte.
Veľa šťastia, brat môj.
Ustúpte.
Budeme hlasovať?
Kam to ideme?
Všetky naše tvrdé slová sú minulosťou.
Musíš byť mojou najnežnejšou priateľkou.
Za týmito dverami je náš osud.
K pocte zbraň!
- Prvý konzul. - Pán môj.
Pani moja.
Prvý konzul.
- Občan Bonaparte. - Občan Bonaparte.
- Prvý konzul. - Občan Bonaparte.
Prvý konzul.
Poď sem, maličká.
Do postele tvojho pána.
Výber oblečenia nie je len otázkou vkusu.
Je to postup, ktorý nás chráni pred návratom fatálneho režimu.
A tak musia byť uniformy prepychové.
Nech majú všetci zamestnanci červený plášť.
Na zimu zamatové a na leto nejaký iný materiál.
Obe vyšívané zlatom.
Dobrý deň, madam!
Dobrý večer.
Matka, vojvoda z Avignonu.
Rada vás spoznávam.
Žeby Jozefína?
- Matka, Jozefína. Jozefína, moja matka. - Teší ma.
To je Charles.
Tadiaľto.
- Dobrý. Ako sa máte? - Výborne.
Matka.
Dobrý večer... Je mi potešením...
Jej hlas.
- Dúfam, že sa skvelo zabávate. - Ďakujeme veľmi pekne.
- Dobrý večer, pane. Dobrý večer, slečna... - Dobrý večer.
Veľmi rada vás vidím.
„Vaše Veličenstvo, Anglicko a Francúzsko plytvajú bohatstvom.“
Skúsim to znova.
Vaše kráľovské Veličenstvo, Anglicko
- a Francúzsko plytvajú bohatstvom... - Vaše Veličenstvo.
Čo som povedal?
„Vaše kráľovské Veličenstvo.“
„Vaše kráľovské Vel“...
Vaše Veličenstvo, Anglicko a Francúzsko plytvajú bohatstvom.
Nehanbím sa prevziať iniciatívu.
Myslím, že som celému svetu dostatočne dokázal,
že sa nebojím možnej vojny.
Ale pre Anglicko a Francúzsko si zo srdca želám mier.
Prečítaj mi to.
Všetky cudzie mocnosti som upovedomil o vašom nástupe do funkcie konzula,
adresoval som listy všetkým diplomatickým činiteľom v zahraničí
a dopočul som sa, že ste priateľsky navrhli mier Anglicku.
PORADCA PRVÉHO KONZULA
Caulaincourt.
Potrebujem, aby ste lepšie pochopili
ruského cára Alexandra.
Považovali by ste cára za spojenca Anglicka či Francúzska?
Nuž, povedal by som, že jeho obchod s Anglickom mu prináša väčší osoh
ako obchod s Francúzskom.
A máte poňatie o britskom vplyve na ruských dvoroch?
Nemám, ale predpokladám, že je silný.
Silný?
Čo je to za človeka? Opíšte mi ho.
Nuž, je mladý.
Márnivý.
Je obľúbený a chce, aby to tak ostalo.
Je obľúbený?
Naozaj?
Najviac sa bojí, že ho zabijú v posteli, ako jeho otca.
Preto je nebezpečne prelietavý ku komukoľvek, komu venuje pozornosť.
Takže potrebuje spojenca, ktorého môže nazvať priateľom.
MINISTER ZAHRANIČNÝCH VECÍ
Koniec stávok.
To je ale prekvapenie.
Rád vás vidím na verejnosti.
Prepáčte, páni.
Dobrý večer. Pokúšam sa len prísť o nejaké peniaze.
Nuž, čo keby ste sa po tejto hre pripojili ku mne?
Sedím pri obvyklom stole.
Skvelý nápad.
Pekný večer.
Počuli ste?
Vaše Veličenstvo dostalo dnes mierový list od Prvého konzula.
Pán Talleyrand, smiem byť úprimný?
Isteže.
Rakúska koalícia s Anglickom má takú silnú pozíciu proti Francúzsku,
že tieto mierové návrhy sú očividne
len snahou zvládnuť francúzsku verejnú mienku.
Ach, priateľu.
Tak dobre ma poznáte.
Áno, je to tak. Napoleonovi ide o verejnú mienku.
Ale varujem vás, pretože má na ňu zálusk,
ako každý človek v histórii.
Takže vám s rešpektom navrhujem,
aby ste túto jeho malú mierovú ponuku prijali...
alebo znášali následky od muža, ktorý chce mier za každú cenu.
Prišiel anglický veľvyslanec, lord Whitworth, konzul.
Nepozerajte sa na mňa, akoby ste nevedeli, čo poviem.
Ste si vedomý môjho mierového listu vášmu kráľovi?
Nie.
Mám ho zopakovať?
Nie, nesmiete.
Berte to ako varovanie kráľovi.
Budete hádať a báť sa.
Budete si dávať pozor na hranice a chrbát
a vaše spôsoby budú skôr či neskôr francúzske.
Už neponúknem ďalšie mierové listy
a nedostatočne rýchlu odpoveď budem považovať za neúctu!
Myslíte si, že ste takí skvelí, pretože máte lode!
Škoda, taký skvelý muž a nemá spôsoby.
Sýtejšia modrá okolo Menorky.
Pozor. Nie.
Prvý konzul, nekráčajte tam. Farba ešte schne.
Ak chcete kráčať, kráčajte po Taliansku. To je suché.
Rakúšania upevnili sily tu, Prvý konzul.
Pre zabezpečenie kontroly nad severnou polovicou polostrova.
Južne od Alexandrie. V Marengu.
Ich kavaléria je posilnená, vysoká morálka.
Armáda je veľmi dobre zásobovaná do bitky.
My pôjdeme naľahko. Budeme svižní.
Prejdeme veľkým alpským hrebeňom.
A prinavrátime Francúzsku to, čo stratilo, keď som bol preč.
ALEXANDRIA – MARENGO
BITKA PRI MARENGU 14. JÚN 1800
Áno?
Ste spokojný?
Chystáte sa mi povedať niečo, čo ma nahnevá?
Dúfajme, že nie.
Európske rodiny vás majú len za korzického násilníka.
Preto
navrhnem niečo, čo prichádzalo už dlhšie.
Navrhujem, aby ste opustili svoju rolu Prvého konzula Francúzska
a vymenili ju za titul „Víťazného konzula“.
Inými slovami, za „kráľa“.
Čo je?
„Kráľ“.
Áno, kráľ.
Kráľ?
Vlasy mám pripravené.
Tak, ako sa ti páčia.
Ach, ty špinavec. Už mám pripravené vlasy.
Mám tú najkrajšiu manželku.
Ja... Dobre, tak poď.
Klobúk dole.
Daj mi ruku.
- Cítiš to? - Čo?
Cítiš to?
To je tvoje.
Je tvoja.
Ďakujem.
Toto sprisahanie kráľovskej rodiny proti mne je jasné.
Všetci vyhostení Bourbonovci, ich jediným cieľom je zvrhnúť moju vládu
a znovu nastoliť ich špinavú navoňanú monarchiu.
Princ de Conde pašuje sprisahancov
a jeho vnuk, Louis, vojvoda z Enghienu,
je na hranici jedine z toho dôvodu.
Chcem, aby toho muža chytili a nech ho rýchlo postavia pred spravodlivosť.
Kde je?
V Badene.
Prvý konzul, poznám ho. Nie je to sprisahanec proti vám.
Je to statočný a vynikajúci dôstojník,
- milovaný vojskom. - Špinavý bourbonský had,
ktorý bude potrestaný za svoju účasť v komplote proti mne.
Ak postúpite do Badenu,
budete pôsobiť mimo Francúzska a tak ďaleko od práva,
že to nikto nebude môcť ignorovať.
Rozumiem.
Váš úsudok mi doteraz vždy bol na osoh.
A teraz nastal čas mať osoh z toho, ako zatvoríte ústa.
Chyťte vojvodu.
Rozhoduje za teba tvoja nenávisť.
O rok budeš túto popravu vnímať ako akt skvelej politiky
a s tými slovami ma pobozkáš.
Choď do postele.
Ste Francúzi.
Aspoň mi urobte láskavosť a trafte sa.
Smiem vydať rozkaz na popravu?
Ste obvinený zo zdvihnutia zbrane proti Francúzsku.
Pripraviť. Zamieriť.
Smiete vydať rozkaz.
Mierte na srdce.
Páľ.
Prestaň.
Prečo nie si tehotná?
To je otázka alebo obvinenie?
Bola to otázka.
Teraz je to obvinenie.
Nuž, bola som u doktora Corvisarta a nemal odpoveď.
Len, že mám urobiť to, čo madam de Rémusatová.
A to je?
A to je...
že spolu s nádejou a trochou červeného vína,
mi navrhol, aby som išla na vodu z Aix-la-Chapelle.
A prečo si to neurobila?
Ako manželka Prvého konzula som si na to nenašla čas.
Celé hodiny po tebe upratujem vzťahy.
Tak si ho nájdi.
Nemusím ti vysvetľovať, aké je to dôležité, však?
Čo, že chceš dediča?
Chcem ho ihneď.
Preboha.
KORUNOVÁCIA 2. DECEMBER 1804
Nech vás Boh potvrdí na jeho tróne
a Kristus vám dožičí vládu po jeho boku vo večnom kráľovstve.
Francúzsku korunu som našiel v jarku.
Zdvihol som ju špičkou svojho meča a očistil ju...
a kladiem si ju na hlavu.
Najveľkolepejší, najvznešenejší Napoleon,
cisár Francúzov,
je korunovaný a nastolený na trón!
Nech žije cisár!
Páľ!
Kapitán Charles.
Kapitán Charles...
Musím sa ti s niečím v najväčšej tajnosti priznať.
Je to netaktné.
A dúfam, že sa nebudeš červenať.
Máš deti?
Áno, veličenstvo. Mám troch synov.
Ak dovolíš, smiem sa ťa spýtať niečo osobné?
Iste, veličenstvo.
Povedz, trvalo ti dlho oplodniť manželku?
Nespomínam si, veličenstvo.
Keby si to mal odhadnúť.
Niekedy nám to trvá 30 minút.
A myslíš, že to je ten kľúč, prečo sa ti potom narodí syn?
To neviem povedať naisto, veličenstvo.
Milujem svoju ženu.
To aj ja.
A chcem, aby bola šťastná.
Tak mi povedz...
myslíš, že je dôležité,
aby muž uspokojil svoju pani predtým, než do nej vnikne?
Neviem, ako to myslíte, veličenstvo.
Nehanbi sa, kapitán.
Povedz.
Ak chcem mať syna,
myslíš, že by som mal mať ústa medzi manželkinými nohami?
Predpokladal by som, vaše veličenstvo,
že čím viac je vaša žena uspokojená...
tým väčšia šanca, že otehotnie.
Kapitán Charles, rád by som ti poďakoval za tvoju úprimnosť
pri diskusii o takých nepríjemných záležitostiach.
Vyhľadal som tvoju radu.
Si muž pozoruhodnej sexuálnej zdatnosti a vzrastu.
A máš peknú tvár a eleganciu kaderníka.
Ďakujem.
Odchod.
Nepodporujem tento nápad.
Po rokoch diskusií navrhujete rozvod.
Chápete, že som rozpoltený.
Nie som ctižiadostivý.
Nikdy som nikomu nevyhlásil vojnu.
Nie.
Ste najväčší veliteľ v histórii
a jediná šanca na svetový mier.
Bezpečnosť cisárstva a svetový mier závisia od dediča.
Bola to možnosť.
A vtedy som to hovorila.
Užívaš si?
Potiahnem do vojny, aby som bránil náš národ
a moja manželka mi nedokáže porodiť dediča.
Ak mi dnes nesplodíš dieťa,
rozvedieme sa.
Nebolo už v tomto dome dosť milovania s cieľom splodiť dieťa?
Áno, bolo.
Trvalo celé roky. Roky.
A nielen so mnou.
A aj tak si prázdna.
A ty tučný.
Rád jem. Naozaj.
Osud ma sem priviedol.
Osud mi sem priviedol toto jahňacie.
Jozefína.
Poď sem.
Poď.
Zbožňujem tvoj talent a vkus.
A keď budem preč, bude mi chýbať tvoj pôvab.
A dôstojnosť.
A vrátim sa k tebe.
Na dnešné víťazstvo.
Vždy som tu pre teba, František.
CÁR ALEXANDER I. RUSKÝ CISÁR
Ale musím sa priznať, uchvátilo ma vzrušenie boja.
Nemal by som ti klamať, Alexander.
FRANTIŠEK I. RAKÚSKY CISÁR
Táto bitka proti nemu bude krutá a desivá.
SLAVKOV 2. DECEMBER 1805
Poďme!
Na obranné pozície!
Moja dobrá žena, Jozefína.
Bože, tu je ale zima. Chýba mi tvoje teplo.
Dnes oslavujeme prvé výročie našej korunovácie.
Môj predchádzajúci spojenec sa pridal k nepriateľovi.
Ruský cár Alexander sa spojil s rakúskym princom.
Počul som, že študuje umenie vojny
a snaží sa imitovať moje bojové taktiky.
Viac ohňov.
Snaží sa ma kopírovať,
ale je to len chlapec, ktorý učiní hroznú chybu.
Dnes svojej armáde určite prinesiem vavríny ďalšieho veľkého víťazstva.
Tvoj Napoleon.
Hej, uviažte to zozadu. Pripevnite ten roh k zemi.
To je ono.
Tvrdšie. Ako koňa.
Ešte.
Doriti.
Vaše veličenstvo.
Našli nás.
Dobre.
Nech si muži oddýchnu.
I-N-F-S.
Infantéria spozorovaná.
B-P-D.
Bezprostredne!
Pozor!
- Pozor! - Pozor!
- Pozor.
- Vstávať. Pripraviť! - Pozor!
Poďme, vstávať!
Čakajte.
Pripraviť!
Čakajte! Nech si myslia, že majú prevahu.
Páľ!
Pošlite pechotu.
Vezmite im prevahu. Rýchlo.
Obsadiť!
Kavaléria zo západu. Preniknite po stranách.
Ústup! Stiahnite sa!
Ústup!
Je to pasca!
Ústup!
- Odkryte kanóny. - Kanóny!
- Páľ! - Páľ!
Nabíjam!
Na jednej strane.
Preč z ľadu!
Vzdajte sa, pane. Sme v pasci.
Preč z ľadu! Ústup!
Zabráňte ústupu.
Hijó, hijó, hijó!
František. Veľmi rád vás konečne spoznávam.
Prosím, poďte do tepla.
- Ďakujem. - Odpusťte.
Ostatné dva mesiace to bol môj jediný palác.
Zdá sa, že je veľmi príjemný. Využili ste ho dokonale.
Nuž, na bojisku robíme, čo sa dá.
Je to tak, všakže?
Je príjemné konečne stretnúť ďalšieho cisára.
Kde je, ak sa smiem spýtať, Alexander?
Počkáme, kým príde, než začneme?
Nemyslím, že sa k nám pridá.
Premohol ho hnev.
Musím vám vzdať kompliment, donútili ste ma k obrovskej chybe.
- K chybe? - Áno.
Akej chyby ste sa dopustili?
Hovorím tu s vami a prijal som toto mierové pozvanie
a nedovŕšil som tak svoje víťazstvo.
Mohol som uväzniť celú ruskú a rakúsku armádu.
Áno.
Ale koniec koncov, bude menej sĺz.
A viem, že si zapamätáte toto gesto dobrosrdečnosti. Áno?
Ďakujem.
Prípitok?
Na priateľstvo, veľkolepý mier a najlepší záujem Európy.
Burgundské.
Počkaj. Hej, no!
No, nehovoríme hau. Dobre.
To je môj psík. Dobrý psík.
Poď sem. Sadni.
Je čas vyriešiť túto záhadu, cisár.
Chcem vedieť, či je to tebou, alebo Jozefínou.
A preto urobíme veľmi praktický pokus.
Na konci chodby... Zober si to...
Na teba čaká, vyzlečená, pripravená ťa prijať,
18-ročná Eléonore Denuelle de La Plaigneová.
Je to bruneta s hnedými očami.
A cieľom tejto, nuž,
sotva nepríjemnej úlohy, je zistiť, či dokážeš splodiť dieťa.
A potom budeme mať odpoveď na túto otravnú otázku,
kto komu odopiera dediča francúzskeho trónu.
Ideme?
Smiem si dať ešte jeden?
To dievča je tehotné.
Oplodnil si ju.
Viem, že som ju nevidela.
Kedy budeš trvať na rozvode?
To je nádhera, čo?
Počuť to od jedinej ženy, ktorú som kedy miloval a dal jej všetko, čo som dobyl.
Som len príliš unavená, aby som čakala, kým mi povieš, čo už viem.
Ak na tom trváš.
Uľahčím ti to.
Viem, že máš bastarda.
Ak sa mi podarí mať chlapca, ktorého budem volať synom,
chcem, aby ste ako svedok predstierali, že ste videli pôrod cisárovnej.
Veličenstvo,
žiadate ma, aby som klamal o postavení matky vášho dediča.
Áno, inými slovami.
Cisár, je mi cťou a povinnosťou, samozrejme,
spraviť, čo odo mňa požadujete.
Ale ak sa ma niekto spýta, nemôžem skrotiť pravdu.
A hoci je to bolestivé,
pravdou je, že cisárovná vám už nedokáže porodiť dieťa.
Moja milá Jozefína.
Vieš, ako veľmi som ťa ľúbil.
Tebe a len tebe,
vďačím za tých pár šťastných chvíľ, ktoré som na tomto svete prežil.
Môj osud je mocnejší ako moja vôľa.
A moje city musia ustúpiť záujmom môjho ľudu.
„Tri milióny frankov ročne.
Malmaison a jeho príjmy.
Elyzejský palác v Paríži.
Postavenie cisárovnej.
Titul „veličenstvo“
a právo používať cisársky erb
a koč ťahaný ôsmimi koňmi.“
„Váš súčasný dlh dvoch miliónov frankov bude zaplatený
ako preddavok na základe všetkých budúcich príjmov.“
Cisársky dekrét na zrušenie manželstva
medzi cisárom Napoleonom a cisárovnou Jozefínou.
„Môj národ túži, aby tento trón, na ktorý ma usadila prozreteľnosť,
pripadol mojim deťom.
Stratil som však nádej, že moje manželstvo
s milovanou manželkou, cisárovnou Jozefínou, prinesie deti.
Následne som načúval výhradne dobru štátu,
a chcem tak zrušenie rokov svojho života.“
Skrášľovala si mi život 15 rokov.
Spomienky na ne ostanú navždy vryté do môjho srdca.
„Naše manželstvo sa stalo prekážkou bohatstva Francúzska.“
„Pripravilo ho o budúcnosť,
kde by vládli potomkovia muža, ktorého nám priviedla prozreteľnosť,
aby napravil zlo spáchané hroznou revolúciou
a obnovil vieru v trón a spoločenský poriadok.“
Pardon.
- Cisár. Počkaj. - Čítaj. Nie, počúvaj. Dobre?
Je to pre tvoju krajinu. O tom to celé je, dobre?
Už to povedz.
Povedz to.
„Naše manželstvo sa stalo prekážkou bohatstva Francúzska.
Súhlasím so zrušením nášho manželstva,
keďže musím, no nemení moje pocity.
Navždy budem cisárovou najúprimnejšou priateľkou.“
Cisár,
práve si vyslovil slovo, ktoré nás navždy odlúčilo.
Tvoja mylná ambícia vždy viedla...
CHATEAU DE MALMAISON RUEIL, FRANCÚZSKO
...a navždy bude viesť všetko tvoje konanie.
Napriek tomu
nemôžeš nikdy spochybniť, že ti úprimne želám šťastie.
Možno mi to aspoň trochu poskytne útechu v mojom utrpení.
- Tvoja Jozefína. - Ďakujem.
- Dobré ráno, madam. - Ďakujem. Ako sa voláš?
- Fleur. - Fleur. Teší ma.
Chýbaš mi.
Manželský život je teraz veľmi príjemný.
Zatiaľ si bola ohromne odvážna.
Musíš v tom pokračovať.
Nedovoľ, aby si upadla do melanchólie.
Najkrajšia si, keď si šťastná.
Prosím, ostaň zdravá.
Záleží mi na tom.
Napíšeš mi zajtra?
A na ďalší deň?
Áno.
A deň potom?
- A deň potom? - Áno.
Dobre.
Raz anglický veľvyslanec spochybnil moje dôvody vojny.
TYLŽSKÝ MIER SPOJENECTVO FRANCÚZSKA A RUSKA
JÚL 1807
Povedal: „Vy Francúzi bojujete iba pre peniaze,
kým my, Angličania, bojujeme pre česť.“
Odvetil som: „Každý bojuje za to, čo mu chýba.“
Toto nie je váš príbeh. Nikdy sa to nestalo, však?
Samozrejme, že stalo.
- Samozrejme. - Ako to myslíte?
Mali sme rovnaké porekadlo o Turkoch.
Naozaj?
Angličanom chýba česť. Na tom sa zhodneme.
Počujte, na...
Na ničom sa asi nezhodneme viac než na nenávisti voči Británii.
Len musím poznamenať, že ma vlastne...
Bolo by mi veľkým potešením a cťou, ak by som vás mohol nazvať bratom.
Dá sa to zariadiť.
Včera na večeri...
ma okúzlila vaša sestra.
Je zadaná?
Bohužiaľ áno. Obávam sa, že sa bude vydávať za vojvodu z Oldenburgu.
A čo jej mladšia sestra? Anna?
Požiadal niekto formálne o Annu?
Nuž viete, Anna má 15 rokov.
To je detail.
Naše priateľstvo je postavené na spoločnej nedôvere voči Anglicku.
Keď udržíme kontinentálnu blokádu, odoprieme im obchod
a budeme bojovať za svoje najsvätejšie práva.
To je medzi nami dôležité.
Mám nápad.
- Nie. - Nie, povedzte.
- Mám? - Prosím.
Predstavte si armádu. 50 000 mužov.
Rusi, Francúzi, možno dokonca Rakúšania,
pochodujú cez Konštantínopol do Ázie a stačilo by im dostať sa len k Eufratu,
aby sa Anglicko roztriaslo a padlo na kolená
pred kontinentom.
To je úžasné.
Prípitok.
- Na vás. - Na nás.
Jeho veličenstvo, cisár Napoleon, chce formálne požiadať Rakúsko
a jeho veličenstvo, kráľa Františka,
o ruku arcivojvodkyne, Márie-Lujzy.
Jeho najstaršej dcéry.
Nie.
Tento zväzok by spojil Rakúsko a Francúzsko
nezlomným manželským putom.
To je vtip?
Mne sa to môže zdať zábavné... ale jeho veličenstvu nie.
Cesta bola príjemná?
Úžasná. Ďakujem.
Ste celkom drobná.
Na to nie som zvyknutý.
Ako vyzerám?
Podobám sa na svoj portrét?
Ach, áno. A ste ešte krajší a silnejší.
A vy ste ešte krajšia, nádhernejšia.
Dúfam, že s voľbou ste spokojný.
Aj ja dúfam. Chcete vidieť spálňu?
Áno, ďakujem.
Vaše veličenstvo, váš syn.
Ahoj.
Páľ!
Môj malý kráľ.
Hijó!
Stojte.
Ach, sladké dieťa.
Jedného dňa pochopíš, čo som pre teba obetovala.
Čo je dobré pre Napoleona,
nie je dobré pre Rusko.
A ak to nie je dobré pre Rusko,
nemôže to byť dobré pre jeho veličenstvo.
Vďaka britskému obchodu s drevom je Rusko veľké.
Váš otec sa vážne zmýlil.
Sám seba postavil nad Rusko.
Nechcem vidieť, ako vaše veličenstvo
stratí popularitu u ruského národa.
Nie som môj otec.
Už neurob takú poľutovaniahodnú chybu a nemysli si... že som ako on.
Rusko sa znova zblíži s Anglickom. Nebojím sa Napoleona.
Moja drahá Jozefína, dnes smútim.
Cár Alexander ma zradil a donútil ma vpadnúť do Ruska.
Rozhodol sa otvoriť prístavy Anglicku,
zatiaľ čo Francúzov zdanil.
Musím skoncovať s melanchóliou a začať pochodovať na Moskvu.
INVÁZIA RUSKA JÚN 1812
Európske špičky som presvedčil o tomto rozhodnutí,
a tak velím zlúčeným jednotkám Francúzska, Rakúska, Talianska,
Nemecka a Poľska.
V budúcnosti ma čaká len úspech.
Držte línie. Pomaly.
Vpred.
Tempo.
Kryte sa!
Dole!
Hijó!
Za nimi!
Hó.
- Späť! Návrat. Ústup. - Ústup!
BORODINO 7. SEPTEMBER 1812
FRANCÚZSKE STRATY: 28 000
Moja drahá Jozefína.
Píšem ti, pretože som dnes práve vyhral veľkú bitku.
Zajtra pokračujeme v našom postupe.
Moskva je vzdialená už len 322 kilometrov.
A po celý čas myslím na teba. Navždy tvoj.
Rozdeliť.
Prehľadajte budovy.
Všetko prehľadajte.
Už sme skoro tam.
Ďakujem.
- Ďakujem, admirál. - V Slavkove ste boli udatní.
Kde ste?
V tomto meste žilo 300 000 duší.
A všetky len tak odišli?
Chlapček.
Kde si?
Neboj sa.
Len ťa trochu vybijem.
Nie je to veľmi férové, nie?
Pre jeho česť a česť Ruska, nie moju.
Aj pri porážke treba mať dôstojnosť.
Kto to urobil?
Oni.
Nie, to neurobili. Majte rozum.
Kto založil tie požiare?
Vaše veličenstvo, oni.
Radšej si podpáli mesto, akoby so mnou vyjednával.
Nemyslel som, že na to má odvahu.
Nuž, pôjdeme do Petrohradu, nech vypáli aj ten.
Ubehlo príliš veľa času.
Pochodovali by sme do ruskej zimy
s koňmi, čo nie sú na také počasie trénované.
Ak sa vrátime do Poľska, môžeme prečkať zimné mesiace.
Napoleon, tvoje listy sú upokojujúci balzam na moje srdce.
Bojím sa o teba.
Nezabúdaj, že len ja poznám tvoj zdravotný stav, tvoje obavy.
Ďakujem ti rovnako nežne, ako ťa budem vždy milovať.
Jozefína.
Choroba jazdcov na koni, vaše veličenstvo. Hemoroidy.
Zlepši to.
Ako si želáte.
Priateľka Jozefína.
„Priateľka“.
Je čudné písať to slovo tebe.
Vždy si bola omnoho viac.
Napriek dôkladnej organizácii sa zásoby vytrácajú.
Sužuje nás choroba, zbehnutia a hladomor.
Vyhrávame.
- To sme my alebo kozáci? - My.
Jozefína. Šťastie ma opustilo.
Viem, že to pre mňa prichystal osud.
Tvoje slová mi rezonujú v hlave.
Bez teba som nikto.
Nemám sebavedomie.
Bojím sa a som sám.
Moji muži sa na mňa nepozerajú tak ako ty.
Viem, že sa vrátim domov a títo európski králi ma budú súdiť.
A nebudú ma súdiť tak, ako súdia seba.
Potrestajú ma
podľa štandardu, ktorý by na seba nikdy neuplatnili.
Kiežby si si ma mohla vziať do lona a postarala sa o mňa.
Zakryte kone a do prístreškov.
Tadiaľto, vaše veličenstvo. Tu.
Do stodoly, rýchlo!
Všetci dnu!
- Pustite nás! - Zmrzneme tu. Pustite nás!
- Zablokujte dvere! - Musíte si nájsť iné miesto.
Otvorte dvere!
Zmrzneme.
Otvorte dvere!
Z cesty!
Zomrieme tu!
Veličenstvo?
Áno?
Je načase, aby ste opustili túto mizériu
a vrátili sa do Paríža.
Našiel som spôsob ako.
Za touto budovou sú sane.
S dvomi koňmi sa za týždeň dostaneme do Varšavy.
A čoskoro potom do Paríža.
Jedine tak vás dostanem späť živého, veličenstvo.
Prosím.
- Oheň! Oheň! - Oheň!
Šíri sa!
Vstávajte! Hore!
- Horí! - Horí!
- Zahaste to! - Horí!
Toto je víťazoslávny návrat.
Som víťaz.
Alexander opustil svoje mesto.
A hoci mu chýba česť a nepodpísal mierovú zmluvu,
moja prítomnosť späť doma bude dôkazom pre môj ľud,
že sa vo svete nemusia nikoho báť.
Boja sa vás, veličenstvo.
Boja sa len vás.
Myslíte si, že som nejaký hrozný...
hrozný človek s výbuchmi zlosti?
- Nie. - Isteže nie.
Nie ste idiot. Alebo možno ste.
Dúfam, že vás zjedia kozáci.
Zastav!
Hó.
Kde to sme?
Borodino, veličenstvo.
Počul som, že parížske ondatry sú nervózne
z myšlienky, že sa cisár vráti.
Zbabelec, cár Alexander, už vie, čoho som schopný.
Kto iný dokáže presunúť pol milióna mužov všade po Európe?
Teraz už aj syn farmára vie, že sa môže stať maršalom cisárstva.
Duchovným. Kardinálom.
Keď sa pohnem ja, svet sa hýbe dopredu.
Zo 600 000 mužov, ktorých ste poslali do Ruska, sa vrátilo iba 40 000.
Preto ste jednoznačne vyhnaný.
Spojenecká koalícia Rakúska, Pruska, Ruska a Anglicka,
a so súhlasom Francúzskej rady,
vám udeľuje vládu nad ostrovom Elba.
Príjem dva milióny frankov z francúzskych fondov,
penzie pre rodinu Bonapartovcov a cisárovnú Máriu-Lujzu.
A rovnako cisárovnej Jozefíne zaistí udržanie všetkého majetku
a pridelený ročný príjem vo výške jedného milióna frankov.
Až príliš milujem Francúzsko.
Túžil som len po jeho sláve.
Nikdy by som mu nepriniesol nešťastie.
Chcú, aby som abdikoval.
Dobre, abdikujem.
ELBA MÁJ 1814
Dobre.
Víno.
Vaše veličenstvo.
Cisárovná.
Prosím.
Jozefína, Jozefína.
Som okúzlený.
Ale...
nemusíte sa zamykať len preto, že tu nie je.
Viem, aké to je, keď vás podceňujú.
Ale vaše oči, pôvab a duch
sú tam.
Máte ich a môžete ich použiť.
CÁR OSLOVIL CISÁROVNÚ JOZEFÍNU DOMA V PARÍŽI
BONOV STARÝ VTÁČIK OPÄŤ VYLETEL Z HNIEZDA
Aký je deň?
Utorok.
Jedenásteho?
Áno.
Chlapče, vieš, kto je cár Alexander?
Nie.
Ale vedel si, kto som ja?
Áno.
Páči sa.
Vieš, nemám z toho žiadnu radosť,
že tu sedím so synom a on je zronený a mrzutý.
Tvojím osudom nie je umrieť na tomto ostrove, synak.
Moja manželka zabáva ruského cára...
u mňa doma.
Drahá Jozefína,
si moja. Vždy budeš moja.
Už to viac nemienim tolerovať.
Na tejto skale som už 300 dní
a som pripravený vrátiť sa domov a znova získať, čo je moje:
teba a Francúzsko.
Beriem si vašu loď.
Ak ma nevyprovokujete, nemusíte sa ma báť.
Napoleon,
som kvet, ktorý otvorí svoje lupene a usmieva sa na slnečné lúče bez toho,
aby vedel, že sa blíži búrka, ktorá ma zloží
a rozptýli moje listy k nebesám.
Rýchlo príď, priateľ môj.
Môžete otvoriť ústa, prosím?
Ďakujem.
Nuž, váš hrudník je upchatý. Máte zapálené hrdlo.
Odporúčam ostať v posteli.
Ale prichádza Napoleon.
Nebolo by múdre prijímať návštevy.
Ale prichádza Napoleon.
Rozumiem.
Nech je jej príjemne.
Hó!
Vaše veličenstvo.
Smieš prehovoriť.
Bonaparte. Vaše veličenstvo. Vrátil sa.
Dnes ráno zakotvila loď v Antibes
a pochodujú sem.
Napoleon Bonaparte pochoduje na Paríž.
Ešte.
Vaše veličenstvo.
Plukovník.
Veličenstvo.
Generál Marchand,
na obranu kráľovskej vlády kráľa Ľudovíta XVIII,
žiada, aby ste zložili zbrane a prestali pochodovať,
a mohli vás tak zatknúť a vrátiť na váš ostrov.
Povieš, prosím, generálovi, že by som chcel prísť a porozprávať sa?
Nemám spor s vlastnou piatou armádou.
Pane.
Chce sa porozprávať.
Pripraviť!
K lícu zbraň.
Vojaci piateho pluku, spoznávate ma?
Spoznávate ma, vojaci?
Áno, cisár!
Chýbali ste mi.
Cítim smútok za domovinou...
a za našimi spoločnými víťazstvami.
Chcem sa vrátiť domov.
Pridáte sa ku mne?
Nech žije cisár!
- Nech žije cisár! - Nech žije cisár!
Vaše veličenstvo.
Ďakujem.
26. mája privolali doktora Corvisarta,
ktorý zistil, že má upchatý hrudník a zapálené hrdlo.
Bola chorá na záškrt.
29. mája jej podali poslednú sviatosť a umrela.
A nikomu nenapadlo ma informovať?
Hortense.
Viníš...
Viníš mňa?
Neviním vás.
Isteže nie.
Nemôžem niesť bremeno zodpovednosti
za nešťastia tvojej matky.
Chcem listy, ktoré som jej napísal.
Mrzí ma to, nemám ich. Ukradol ich jej sluha.
Kde ich mala?
V skrinke v spálni, vedľa postele.
Čo s nimi urobil?
Jej sluha ich predal.
Mrzí ma to.
Odpúšťam ti.
Napoleon Bonaparte zničil...
VIEDENSKÝ KONGRES MAREC 1815
...jediný titul, od ktorého závisela jeho samotná existencia.
Kongregácia spojencov vytvorí...
VOJVODA Z WELLINGTONU
...armádu pozdĺž francúzskych a belgických hraníc.
70 000 jednotiek z Anglicka,
120 000 jednotiek z Pruska.
Tento škodca chodil po európskych dvoroch,
zatiaľ čo farmári chrápali.
Už dávno sme mu mali uštedriť tento úder.
Svojou samoľúbosťou držal svet ako rukojemníka,
ako aj neukojiteľným hladom po moci
a nedostatkom prostých dobrých spôsobov.
Znova si všetci pospíme bez neho.
Domnievam sa, že hovorím za všetkých, keď poviem, že všetci ľutujeme len jedno,
že sme tomu škodcovi vôbec umožnili žiť.
250 000 mužov je so zradcom.
25 000 mužov, 125 000 mužov
a 100 000 mužov...
proti našim 125 000 mužom.
Je to boj na súši.
Británia tak bojovať nevie, ja áno.
Zaútočíme rýchlo proti Wellingtonovi a Blücherovi.
Porazíme ich samostatne.
Nedopustíme, aby spojili sily tu.
18. JÚN 1815
Dobré ráno.
Prusi postupujú.
Mali by sme začať s útokom.
Musíme počkať, kým vyschne pôda.
Blücher to nikdy nestihne. Do obeda Wellingtona porazím.
Nikdy nezmoknem, ak sa to dá.
Čo poviem mužom?
Nech zastavia dážď.
- Idem! - Formácia!
Nastal váš čas, chlapci. Nastal váš čas.
Veľmi pozorne ma počúvajte.
Dnešným príkazom je trpezlivosť. Trpezlivosť nám vyhrá dnešok.
Musíme udržať toto územie.
Nech k nám prídu.
Hurá!
Poďme, chlapci. Poďme.
Hó.
Dobrý deň, generál Blücher.
- Dobré ráno. - Očakávaný príchod, pane?
- Dôstojník? - Asi päť hodín.
Asi päť hodín.
Poďme, chlapci.
Tam je.
Zdá sa, že len spí.
Jednej veci nedokážeš odolať, priateľu, a to priamemu útoku.
Pozrime sa, ako tento generál zaútočí na našu pozíciu.
Pane. Vidím cisára. Mám povolenie páliť?
Určite nie.
Generáli armád majú lepšie veci na práci, než sa navzájom strieľať.
Nestrieľaj, vojak, inak ťa čaká smrť.
Poďte, chlapci. Poďte.
Prechádza posol!
Blücher, asi 18 – 19 km, pane.
Pozor, za mnou.
- Blücher, 18 – 19 km, pane. - Ježišikriste.
- Každú hodinu chcem hlásenie. - Áno, pane.
Prechádza posol. Ustúpte.
Prusi sú na kraji cesty, 19 kilometrov.
Na ceste zahliadli pruské jednotky, pane. Devätnásť kilometrov.
Pripravte kanóny.
Pripraviť kanóny!
Poďme! Pohyb!
Pripravené! Kanóny sú pripravené!
Kanóny sú pripravené!
Už neprší, pane.
Pripraviť sa na paľbu!
- Páľ! - Páľ!
Kryte sa!
Rovno na pozíciu. Pokojne.
Pripravte sa na postup. Pripraviť.
Pripravte sa na postup.
Znova upraviť na 195 stupňov!
Upraviť na 195 stupňov!
Uhol 195 stupňov.
Upravené!
Pripraviť sa na paľbu! Páľ!
Páľ!
Hlavy dolu. Siedmy, preberte to.
- Z cesty! - Vydržte!
Pechota, postupujte!
Ľavá rota!
A pochodom v chod!
Formácia. Okamžite!
Držte ich ďaleko!
Spojte sa!
Druhá vlna, postupujte! Cez vrch, chlapi!
Držte líniu!
Kanóny!
Páľ!
Pripravte sa.
Vydržte.
Páľ!
Ty, za kanón.
Páľ!
Zaplňte dieru!
Líniu!
Harcovníci, postupujte!
Formácia.
Páľte bez povelu.
Udržte ich vzadu, chlapi. Páľ.
Choďte. Nech sa nezoskupia!
...útočnej pozície.
Vstávajte, chlapci. Poďme. Poďme.
Hó.
Prusi, kraj cesty, osem kilometrov.
Osem, aj menej.
Musíme konať, než príde Blücher.
Von.
Von!
Kavaléria!
Do útoku!
Pripravte sa na kavalériu.
Musíme udržať toto územie. Stojte pevne do posledného muža.
Nesmú nás poraziť!
Čo inak povedia v Anglicku?
- Držte líniu. - Zomknuto.
Pokojne, muži. Držte formáciu.
Nech žije cisár!
Rota, stáť!
Vytvorte štvorec!
Nech žije cisár!
Prvý oddiel, páľ. Druhý oddiel, páľ.
Čo urobíme, pane? Neprenikneme.
Nech cválajú. Späť do štvorca.
Ukážte im britskú oceľ.
K pocte zbraň!
K ramenu zbraň!
Sú tu, Prusi.
Prví sú už na obzore, cisár.
Musíme sa cez nich dostať!
Prerušte štvorec!
Skloniť bajonety.
Skloniť bajonety!
Váš cisár je s vami. Ste udatní vojaci zo Slavkova.
Nikdy sa nevzdávajte.
Za vlasť a slávu!
Plece k plecu! Vytvorte línie!
Plece k plecu.
Pechota, postupujte.
Batalión a pechota!
Postupujte!
V línii!
Pešiaci, páľ!
Druhá línia, páľ.
Pripraviť na útok!
Do útoku!
Poďme! Pobite ich!
Postupujte!
Postup kavalérie, pane?
Postup kavalérie.
Pripravte sa na protiútok.
Plná podpora.
Nie. Nemôže si pomôcť.
Pane, Blücher.
Vďakabohu.
Vaše veličenstvo!
Príďte sa pozrieť, ako umiera francúzsky maršal!
Áno!
Táto bitka je moja. Vojna sa skončí.
„LJV BELLEROFONTES„ – PLYMOUTH JÚL 1815
Vyšší dôstojník na palube!
Dobrý deň.
Ako prvý si priznám, keď urobím chybu. Ale nikdy ich nerobím.
Pretože je to geometria.
Jednoducho presne viem, kam umiestniť kanón.
Ale, bohužiaľ, túto vedomosť neviem preniesť svojim maršalom.
To je možno to najťažšie v živote.
Prijať zlyhania druhých.
To nesmiete.
Podporujte veľkosť.
Pozor na hlavu, pane.
- Čo tam robia? - Pane, kadeti. Zbožňujú ho.
Nuž, odpracte ich.
Vyprázdnite miestnosť. Rýchlo.
- Vaša milosť... - Dobré ráno, generál.
Títo chlapci sú milí.
Smiem si sadnúť?
Prosím.
A tieto raňajky.
Už viem, prečo máte také úspešné námorníctvo. Ďakujem.
Nikdy som nebol na anglickom vidieku.
Asi sa mi zapáčia dediny ako Cotswolds...
jemné, vlnité kopce, mierne svetlo.
Drahý pane, tesným rozdielom v názoroch
ste boli ušetrený od osudu v podobe popravy.
Obávam sa, že politicky je nemožné,
aby vám britská vláda umožnila ostať v Anglicku.
Máte povolenie na troch dôstojníkov a 12 sluhov,
ktorí vás odprevadia do exilu.
Exil bude pozostávať z ostrova Svätej Heleny
pod ostražitým dozorom guvernéra Hudsona Lowa a jeho rodiny.
Svätá...
Helena. Je to malý ostrov.
Vlastne skôr skala.
Tisíce kilometrov od pevninskej Afriky.
Vraj je skutočne krásny, pokojný. Budete mať čas na úvahy.
Vaša korešpondencia bude monitorovaná,
vaša prítomnosť overovaná dvakrát denne poriadkovým dôstojníkom.
Rozumiem.
Ak by som pristál na britskej pôde,
mohol by som sa tu, podľa vášho práva, postaviť pred súd.
To mi odopierate.
Netreba zabúdať na to, že som len človek.
To vy ste na to zabudli, pane.
Mysleli ste si, že ste boh.
Nikdy som nič také nepovedal.
EXIL NA SV. HELENU 15. OKTÓBER 1815
Napraviť takeláž. Roztiahnuť plachty.
Do podpalubia!
Čo teraz urobíš? Hrozné vidieť ťa osamote.
Prídeš ku mne? Odpustím ti?
Môj sladký, tvrdohlavý cisár.
Nechala som ťa prehrať a zrútiť sa.
Nabudúce budem ja cisár
a spravíš, čo ti poviem.
Nuž, mala si pravdu.
Každú noc prosím, aby som ťa videl v snoch.
A keď sa tak stane, odmietneš ma.
Presnosť!
Presnosť.
Spomaľte.
Najprv sa pozdravíte.
A takto zložíte meče.
En garde.
Ľavú nohu dozadu.
Áno.
Potom dva výpady.
Prime a seconde.
Dobre?
Podrž to.
Veľmi dobre.
Takto je to zábavnejšie.
Dievčatá, aké je hlavné mesto Francúzska?
Paríž.
A Ruska?
Petrohrad. A predtým Moskva.
Moskva. A kto vypálil Moskvu do tla?
Neviem, pane.
Ja.
Pane, domnievam sa, že to Rusi ju spálili, aby sa zbavili Francúzov.
Kto ti to povedal?
Je to všeobecne známe, pane.
Choďte. Choďte sa hrať.
En garde.
Môžem ti povedať, čo tu na teba čaká?
Je to tajomstvo. A ukážem ti ho, keď prídeš.
Poď za mnou, Napoleon. A skúsme to znova.
NAPOLEON BONAPARTE UMREL 5. MÁJA 1821
PO 6 ROKOCH EXILU NA SVÄTEJ HELENE.
VO SVOJEJ VOJENSKEJ KARIÉRE VIEDOL 61 BITIEK...
TOULON 6 000 MŔTVYCH MARENGO 12 000 MŔTVYCH
SLAVKOV 16 500 MŔTVYCH BORODINO 71 000 MŔTVYCH
WATERLOO 47 000 MŔTVYCH (ZA JEDEN DEŇ) INVÁZIA RUSKA 460 000 MŔTVYCH
1793 – 1815: VIAC AKO 3 000 000 MŔTVYCH
JEHO POSLEDNÉ SLOVÁ BOLI...
FRANCÚZSKO...
ARMÁDA...
JOZEFÍNA
VENOVANÉ LULU
Preklad titulkov: Jozef Ferencz