Rakas Minä, anteeksi että kirjoitan vasta nyt.
Ikävä kuulla, että Jonathan on sairaana.
Toivottavasti hän paranee pian ja voitte taas tulla käymään.
Minäkin olen tuntenut itseni sairaaksi.
Arthur sanoo että se johtuu hermoista näin häiden alla, mutta hän on huolissaan.
Olen silti varma, että tein oikean valinnan, mutta se ei ollut helppo.
Kuvittele, että sinua kosittaisiin kaksi kertaa samana päivänä!
John, kiitos että tulit. Anteeksi että tulen myöhään.
Ei tarvitse pyydellä anteeksi.
Ei ei. Kerroinhan sinulle eräästä erikoisesta potilaastani.
Olen huolissani Lucysta. Hän ei voi hyvin.
Omasta mielestään hänessä ei ole vikaa.
Mutta hän ehkä voisi puhua sinulle.
Ole kiltti.
Lucy!
Saanko tulla sisään?
Lucy!
Professori Van Helsing! Ystäväni John!
Olen todella kiitollinen. Tarvitsisin toisenkin mielipiteen.
Ja mikä on ensimmäinen? Sitä ei ole.
Tyttö raukka on kovin heikkona, enkä löydä sille syytä.
Tyttö raukka? Nyt käsitän, miksi tapaus oli niin kiireinen.
Onko tämä rakas ystävä enemmänkin kuin vain ystävä?
Hän on kihloissa ja menee pian naimisiin. Tunnet siis vain ammatillista huolta?
Hänen äskettäinen kihlauspäätöksensä ei ollut suosiollinen minulle.
Ymmärrän. Kuka on se onnellinen? Arthur Holmwood, kelpo mies.
Tämä on hänen talonsa. Yksi niistä.
Entä tyttö? Tyttö suorastaan pulppuaa elämää.
Viehättävä? En osaa sanoa.
Hyvin viehättävä siis. Ja mistä löydän tämän nuoren neiti
Lucy Westenran. Olkaa hyvä.
Sinäkö, Arthur?
Tule ja halaa minua.
Ikävä tuottaa pettymys. Mutta Arthur tulee kuulemma pian.
Nimeni on Van Helsing.
Ystävänne tri Steward uskoo, että minusta voisi olla apua.
Tulin niin pian kuin voin.
Onko hän täällä? Yläkerrassa Lucyn luona.
Kerro hänestä. Hän on vanhin ystäväni ja opettajani.
Onko hän koulutuksen saanut lääkäri? On, ja paljon muutakin.
Paranen varmasti jo pian. Ikävää, että jouduitte tulemaan turhaan.
Ystävänne tri Steward oli kyllin huolissaan kutsuakseen minut.
Ja se riitti tuloni syyksi.
Olen iloinen saadessani tavata teidät.
John on todella miellyttävä.
Hän oli kovin huolissaan. Sanokaa hänelle, etten ole sairas.
Minustakin lämpönne, pulssinne ja hengityksenne ovat normaalit.
Mutta silti...
Millainen on ruokahalunne? Normaali, uskoakseni.
Joinakin päivinä tunnen nälkää, mutta kun ruokaa tarjoillaan
menetän ruokahaluni.
Ja miten nukutte? Aika hyvin.
Minulla oli tapana kävellä unissani.
Yhtenä yönä menin ulos pelkässä yöpuvussa. Mutta en enää.
Mutta olen nähnyt merkillisiä unia.
Millä tavalla merkillisiä? Sitä on vaikea selittää.
Kun herään, tiedän tuskin missä olen
ja aivan kuin osa unesta jäisi minuun.
Ettekö voi kuvailla sitä? Kun herään, uni on aivan selvä.
Mutta hetkeä myöhemmin en muista mitään, vaikka kuinka yritän.
On eräs tapa, jolla ehkä voin auttaa teitä.
Onko hypnoosin käsite teille tuttu?
John on maininnut siitä, mutta en luullut, että sitä arvostetaan.
Ei lääketieteellisissä piireissä.
Mutta nukkumisen ja unien ymmärtämisessä sitä voidaan käyttää.
Saisinko luvan yrittää?
Mahtaako näistä kokeista olla Lucylle enemmän haittaa kuin hyötyä.
Van Helsing tietää mitä tekee. Hän on älykäs mies.
Hän saattaa joskus vaikuttaa hieman arvaamattomalta...
Tarkoitat vinksahtaneelta. En sanoisi niin.
Usko pois, hän tietää enemmän epätavallisista sairauksista kuin kukaan.
Keskity silmään. Ei kelloon, vain silmään.
Lasken nyt takaperin kymmenestä alkaen.
Kuuntele kun lasken.
Tunnet miten kaikki huolesi jättävät sinut ja lentävät ikkunasta ulos.
Kymmenen.
Yhdeksän.
Kahdeksan.
Seitsemän.
Lucy, tunnetko olosi mukavaksi?
Tunnen.
Haluan että palaamme ajassa tunteja taaksepäin.
On keskiyö, ja sinä makaat täällä vuoteessasi.
Mitä sinä näet?
En makaa vuoteessani.
Tunnen kylmän ilman kasvojani vasten.
Oletko ulkona, kadulla?
Kadulla.
Ilmassa.
Monissa paikoissa.
Oletko eksyksissä?
En.
Tunnetko
että himoitset jotakin?
Etsitkö jotakin? Etsin.
Mitä se on?
Entä häät, onko päivämäärä jo päätetty?
Lucy toivoi syyskuun 28. Päivää, mutta se oli ennen kaikkea tätä.
En tiedä, onko hänellä kylliksi voimia. Tuskin hän niin kauan sairastaa.
Ole rehellinen, John. Asia on vakava, koska kutsuit Van Helsingin.
Ei vakava, mutta hämmentävä.
Toivottavasti hän voi jotenkin auttaa.
Tässä on Arthur, Lucyn sulhanen. Hauska tutustua.
Kiitos vielä kerran sähkeestäsi, mutta joudun lopettamaan tältä päivältä.
Palaan tutkimusteni pariin. Oli hauska tavata.
Mutta professori, mitä luulette Lucysta?
Hän on todella viehättävä nuori nainen, voin ymmärtää, miksi te molemmat
olette niin huolissanne hänen terveydestään.
Mutta mikä on diagnoosinne? Diagnoosi?
Tuen tri Sewardin analyysia. Suokaa anteeksi.
Siinäkö kaikki? Kaikella kunnioituksella...
Vaunut ovat odottaneet jo kauan, löydän kyllä itsekin ulos.
Sanoinhan että hän voi olla hieman arvaamaton.
Oliko käytös sinusta arvaamatonta? Minusta se oli omituista.
Kaikki sujui hyvin. Hän oli herrasmies. Vannon sen.
Olen huolissani hänen menetelmistään. Ne kuulostavat pseudotieteeltä.
Hän ei näytä saaneen aikaan mitään. Ei edes hypnoosilla?
Mitä? Hän hypnotisoi minut.
Vain lyhyen hetken.
Mutta en tuntenut mitään, kulta.
Hän hypnotisoi Lucyn!
Se on vanha menetelmä. Jolla on huono maine.
Näin kerran, miten hypnotisoija sai miehen luulemaan olevansa kananpoika.
Salonkitemppu!
Saisinko pyytää, että voisin tästä lähtien
olla läsnä tutkimuksissa, joita tämä mies Lucylle tekee?
Toimit aivan oikein. Kutsun heti professorin.
Huomenta. Tulin ensimmäisellä junalla. Aioin juuri kutsua teidät.
Miten saatoitte tietää?
Pulssi on heikko.
On laitettava kuntoon sairasvuode. Minulla on tarvittavat laitteet.
Jos toimimme nopeasti, voimme auttaa häntä.
Käytetään kappelia. Ilmoitan palvelustytölle.
Hänen ainoa pelastuksensa on nyt verensiirto.
Aiotteko tehdä sen itse? Antaa hänelle omaa vertanne?
Ei ole muuta mahdollisuutta. Unohdatte minut.
Pyydän, professori, olen terve. Voin edes jotenkin auttaa Lucya.
Hänen lääkärinään vai ystävänään?
Onko sillä väliä? Ehkä Arthurille.
Ajatus että hänen kilpailijansa veri virtaa hänen rakastettunsa suonissa...
Se kuuluu menneeseen. Haluan vain tehdä sen, mikä on parasta Lucylle.
Arthurin ei edes tarvitse saada tietää.
Käy pitkäksesi hänen vierelleen.
Yritä rentouttaa kätesi.
Hän tarvitsee paljon verta. Joudut lepäilemään jonkin aikaa.
Pelkäätkö veren näkemistä? Vain kun se on omaani.
Minulla on tutkimukseni meneillään. Jätätkö meidät näin?
Voit lukea kirjaasi ajankuluksi. En voi tehdä tällä erää enempää.
Lucy paranee aikanaan, mutta sinä et.
Joten lepää.
Lucy!
Voi ei.
Lucy, mitä sinä teet?
Lucy, kävelet taas unissasi.
Olen kaivannut sinua, kulta.
Missä hän on? Lucy-neiti lepää kappelissa.
Hyvä luoja. Odottakaa, ymmärsitte väärin!
Mitä tämä on?
Mainiota, hän on jo paljon parempi!
Muista minä sanoin, John, älä liiku.
Nuori tohtori on tehnyt meille palveluksen. Hän antoi vertaan auttaakseen Lucya.
Hän pelasti aamulla Lucyn hengen.
Niinkö, ymmärrän.
Miten voit, kultaseni? On nälkä.
Hienoa! Hyvä ruokahalu on terveyden merkki.
Luulen että nuori neiti on kyllin vahva palaamaan omaan huoneeseensa.
Hyvä.
Noin.
Onko sinulla vielä nälkä? Kauhea nälkä.
Haen keittiöstä jotain.
Ei minulla ole ruoan nälkä, Arthur.
Sinun pitäisi levätä.
Kiitos, professori. Teit enemmän kuin minä.
Tarkoitin sitä miten käsittelitte Arthuria. Sanoin vain totuuden.
Verenluovutuksesi ansiosta Lucy on taas melkein ennallaan ja kaikki hyvin.
Selvensikö hypnoosi teille mitään? Ei mitään lopullista.
Sain siitä vain palasen lisää palapeliin. Miksi kysyt?
Olen yhä huolissani hänen mielentilastaan. Hän vaikuttaa sekavalta.
Se on luonnollista.
Aivojen tilapäinen verenpuute aiheuttaa huimausta.
Tunnet sen itsekin. Niin.
Arvioni mukaan paras lääke löytyy salongista.
Muistat varmasti miten pyysin, tai pikemminkin vaadin
että saisin olla läsnä Van Helsingin käyntien aikana.
Ei ollut aikaa, Art. Lucy oli aamulla kuolemaisillaan.
Eilen sanoitte, että hän voi hyvin. Emme sanoneet niin.
Vain ettemme löytäneet hänestä vikaa. Eikö se ole sama asia?
Ilmeisesti ei.
Hyvä on.
Haluan kiittää sinua uhrauksestasi, John.
Olisit varmasti tehnyt samoin.
Totta kai, onhan hän morsiameni.
Oletteko syönyt? Minulla oli aikaisemmin nälkä.
Ei hätää. Olette paljon paremman värinen kuin aamulla.
Voin paljon paremmin. Hauska kuulla.
Toin jotakin, mikä voi piristää teitä entisestään.
Minulle? Tietysti.
Olette herttainen, professori. Pyydän tuomaan maljakon.
Ei ole tarpeen, asetan kimpun tähän.
Jos sopii.
Jos se sopii teille, professori, se sopii minulle.
Emme valitettavasti vielä tiedä sairautenne aiheuttajaa.
Pyytäisin saada lupaa kokeilla hypnoosia vielä kerran.
Kysymys on verenvähyydestä. Onko edes sellaista sairautta?
Joka tyhjentää ruumiin verestä ilman ulkoisia merkkejä.
Jos olisi, professori tietäisi siitä. Hän ehkä tietääkin, mutta ei kerro.
Häneltä ei koskaan saa suoria vastauksia. Saisitte kuulla diagnoosin ensimmäisenä.
Epäily johtuu epävarmuudesta. Varsinkin, jos se on jotain vakavaa.
Tuo ei vähennä huoltani.
Kymmenen.
Yhdeksän.
Kahdeksan.
Seitsemän.
Lucy?
Kuuletko minua?
Kuulen.
Missä sinä olet nyt?
Ilmassa.
Oletko sinä ilmassa?
Minä ole ilma.
Olen tuuli. Sudet. Yöt.
Etsitkö sinä jotakin?
Etsin.
Mitä sinä etsit?
Sen mitä tarvitsen. Mitä sinä tarvitset?
Verta.
No?
Hän nukkuu.
Hänen pulssinsa on heikko mutta vakaa.
Luulen että hän toipuu levättyään yön.
Haluan tavata hänet. Hän nukkuu.
Vain hetkisen.
Hänen kärsivällisyytensä loppuu. Ymmärrän.
Hän haluaa nähdä Lucyn taas terveenä, kuten me kaikki.
Kuten sanoin, uskon että hän voi huomenna jo paljon paremmin.
Miten voitte olla niin varma?
Olen tehnyt joitakin turvatoimia.
Jos olen oikeassa, näemme tulokset huomenna.
Niin merkillistä.
Hän jopa kävelee taas unissaan. Kävelee unissaan?
Hän ainakin nousi vuoteestaan ja kävi pitkäkseen viereeni.
Siinäkö kaikki, mitä hän teki?
Niin.
Luonnollisesti.
Mutta ellei Arthur olisi tullut sisälle juuri silloin...
Niin?
Tytöllä on ote sinuun, eikö totta?
Lucy.
John? Ei kulta, minä tässä, Arthur.
Arthur. Miltä olosi tuntuu?
Olen vahvistunut.
Tunnen uuden veren kiertävän suonissani.
Saan siitä energiaa.
Kuin osa hänestä olisi minussa.
Olet saanut kukkia.
Professori antoi ne minulle. Ne tarvitsevat vettä.
Kauhea tuoksu.
Tuon sinulle uusia huomenna.
Ja kaikkina päivinä. Tuoreita kukkia jokaisena päivänä.
Mikään ei ole morsiamelleni liian hyvää.
Teen kaikkeni, että paranet taas.
Hyvää huomenta, professori. Niin, toivottavasti siitä tulee hyvä.
Suurenmoinen kiinteistö. Arthurin sukutila.
Yksi niistä. Hänestä tulee lordi.
Hänen isänsä lordi Godalming omistaa tilan ja paljon muuta.
Nyt ymmärrän. Ymmärrätte mitä?
Nuori Lucy-neiti.
Hän tuntee vetoa teihin.
Mutta kun te molemmat kositte häntä, hän valitsi Arthurin.
Nyt ymmärrän. Jonain päivänä hänestä siis tulee lady Godalming?
Niin.
Rakennuksessakin on vetovoimaa.
En ollut ajatellut asiaa noin.
Tulkaa nopeasti, professori!
Kaikki veri on poissa!
Mitä kukkasille tapahtui?
Ainoa keino on uusi verensiirto. Arthur!
Antaisin viimeisenkin veripisarani, jos se voi pelastaa Lucyn.
Niin paljon en pyydä. En vielä.
Riittääkö se pelastamaan hänet? On olemassa mahdollisuus.
Vain yksi mahdollisuus. Pysykää paikallanne.
Teen mitä tahansa, professori. Tarkoitan mitä sanon.
Rentouttakaa käsivartenne.
Teen mitä tahansa Lucyn puolesta.
Saatoin tuskin uskoa sitä todeksi, kun hän suostui kosintaani.
Ihmiset ovat aina sanoneet, että John ja hän olisivat täydellinen pari.
Levätkää nyt.
Kauanko se mahtaa kestää? Yhtä kauan kuin aiemminkin.
Palaan pian katsomaan häntä. Kun Lucy saa takaisin voimansa
voi olla vaarallista antaa hänen olla yksin Arthurin kanssa.
Vaarallista?
Hänessä on voimia. Sinäkin tunsit ne.
Arthurkin saa ne varmasti tuntea, ehkä vahvemmin kuin sinä.
Tässä ei ole järkeä.
Kuuntele minua, John.
Aiemmin tänään tutkin Lucyn kaulan.
Ja löysin täältä kaksi pientä pistohaavaa.
Kaulakoru esti niitä näkymästä.
Ovatko ne jonkinlaisia puremia?
Jonkinlaisia puremia, kyllä.
Olet ehkä oikeammassa kuin arvaatkaan.
Olen harkinnut asiaa useita päiviä.
Eilisiltana olin lähes varma diagnoosistani.
Tänään asiasta ei ole epäilystäkään.
Haluan näyttää sinulle jotakin kirjastani.
Lucy?
Olemme tekemisissä näiden kanssa, John.
Mitä tarkoitatte?
Eihän tämä ole lääketieteen kirja.
Sehän kertoo noituudesta! Niin, ja vielä paljon muustakin.
Ette kai tosissanne väitä, että Lucy olisi noiduttu?
Unohdat että meitä on kaksi, tieteen ja lääketieteen miestä
jotka eivät ole löytäneet parannuskeinoa tai edes diagnoosia Lucylle.
Sanoitte että teillä on diagnoosi. Niin, ja se on tämä.
Lepää rauhassa, kulta.
Tunnet itsesi pian vahvemmaksi.
Niin, voin tuntea sen jo.
Veren, joka virtaa lävitseni.
Ja täyttää minut.
Näetkö? Tyhjentynyt verestä pisarankaan vuotamatta.
Öiseen aikaan hän toipuu ja kärsii päivisin.
Kaikki näkemämme mystiset oireet selitetään tässä.
Epäiletkö vielä?
En halua näyttää tätä Arthurille. Arthur... unohdin melkein!
Voin todellakin paljon paremmin.
Näytät yhä kalpealta. Lepää vielä.
En halua levätä! Lucy, varo letkua.
Suutele minua.
Lucy, professori... Suutele minua!
Ei!
Mitä te teette? Pois tieltä!
Miksi te lopetitte?
Sanoitte, että verensiirto oli mahdollisuus.
Pieni mahdollisuus.
Mutta pelkään, että hän tarvitsee enemmän kuin voimme antaa.
Minähän annoin. Olisin antanut kaiken!
Tapoitte hänet.
Art. Ja sinä.
Petit hänet alusta pitäen, tahallasi.
Mitä? Väitätkö että olisin tietoisesti hoitanut häntä väärin...
Halusit pitää hänet itse! Rakastin häntä yhtä paljon kuin sinäkin.
Ei ole salaisuus, miksi hän valitsi sinut, lordi hyvä.
Ulos täältä. Häipykää molemmat.
Miten saatoin sanoa jotain sellaista?
Sellaisena hetkenä.
Arthur on kärsinyt niin paljon.
Mutta nyt se on kuitenkin ohi.
Meidän ei tarvitse huolestuttaa Arthuria kirjanne sisällöllä.
Olen Lucyn lääkäri. Kirjoitan hänen kuolintodistuksensa.
Anemia.
Heikko sydän. Kukaan ei kyseenalaista sitä.
Ja sitten
kaikki päättyy siihen.
Pelkään, ettei kaikki pääty siihen.
Ei sinne päinkään.
Tämä tapaus, ja Arthurin kärsimykset, ovat vasta alkua.
Kiellätkö mitä näit omin silmin, kun menimme kappeliin?
Miten hän yritti suudella Arthuria? Suudella!
Olin naimissa 25 vuotta, tiedän miltä suudelma näyttää.
Lucy aikoi juoda hänen vertaan, John.
Onko hän todella kuollut? Siitä ei ole epäilystäkään.
Hän näyttää...
Eläessään hän näytti kuolluttakin kuolleemmalta.
Nyt hän näyttää elävää elävämmältä.
Juuri niin.
Professori, tunnetteko näytelmän Romeo ja Julia?
Ajatteletko, että jokin myrkky olisi tehnyt hänet valekuolleeksi?
Sellainen on mahdollista. Mutta milloin, ja miten?
Kuka ja miksi?
Viittasit Shakespeareen. Voisin viitata toiseen suureen englantilaiseen.
Thomas Moreen.
'Hukkuva tarttuu oljenkorteen.'
Mutta eikö meidän silti pitäisi jatkaa hänen tilansa valvomista?
Ehdottomasti!
Suostuttele Arthur säilyttämään ruumis täällä hautajaisiin saakka.
Arthur tuskin kuuntelee minua. Kyllä hän tulee järkiinsä.
Toivottavasti olette oikeassa.
Kiitos. Isäni kirjanpitäjä hoitaa laskun.
Oikea päätös. Lucya on paljon helpompi tarkkailla täällä.
Tarkkailla? Puhutte kuin hän vielä eläisi.
Eläisi? Ei.
Hän ei ole elossa, siitä olen varma. Mutta onko hän kuollut?
Sitä ei vielä ole vahvistettu.
Kiitos teille molemmille kaikesta mitä olette tehneet.
Olen ehkä sanonut sellaista mitä kadun. Mitä ei voi antaa anteeksi.
Arthur, se mitä mitä mies tekee pikaistuksissaan
ei kerro hänen todellisesta luonteestaan.
Jatketaan keskustelua, mutta ei tästä. Siirtyisimmekö salonkiin?
Se sopii, talo on käytössänne, professori.
Ehkä tri Steward ja minä voisimme jäädä muutamaksi päiväksi?
Ehdottomasti, pyydän palvelustyttöä valmistamaan kaksi huonetta.
Olen kiitollinen seurasta.
Nyt kun hautajaisista on päätetty ja Lucyn omaisille on kerrottu
tunnen olevani eksyksissä.
Lucy-neiti jätti kaiken omaisuutensa teille, eikö totta?
Niin minulle kerrottiin, mutta en ole juuri ajatellut asiaa.
Näin hänen huoneessaan kirjeitä, päiväkirjoja ja sen sellaista.
Onko teillä mitään sitä vastaan, että tutustuisin niihin?
Lucyn sairauden mysteeri askarruttaa minua yhä.
Hänen kirjoituksistaan voisi selvitä jotakin.
Tehkää kuten parhaaksi näette. Akateemisia asioita kaiketi.
Niin toivoisin, mutta siinä tuskin on kaikki.
Nyt ei ehkä ole oikea hetki. Haluan kuulla kaiken mitä tiedätte.
Tiedän että salasitte minulta asioita, kun Lucy vielä eli.
Mutta ei tarvitse salailla enää. Pahin on jo tapahtunut.
Pelkään ettei ole, Arthur.
Mitä?
Uskon että kaikki paljastuu hyvin pian.
Mutta ennen sitä haluaisin antaa teille jotakin.
On äärimmäisen tärkeää, että te molemmat kannatte näitä ketjuja.
Koko ajan, myös nukkuessanne. Varsinkin nukkuessanne.
Olen luottavainen uskossani. Ehkä teillä päin asiat ovat toisin
mutta Englannin kirkko ei rohkaise tällaisten korujen käyttöön.
Voisitteko silti tehdä minulle sen palveluksen?
Miksi hiiviskelemme täällä tähän aikaan? Tämä työ olisi nuorelle herralle vaikea.
Tiesin sen, haluatte tehdä ruumiinavauksen.
En.
Haluan lävistää hänen sydämensä ja irrottaa hänen päänsä.
Oletteko tullut hulluksi? Varoitin sinua että pahin on vielä edessä.
Katso. Näetkö? Näetkö miten he katkaisevat hänen päänsä?
Barbaarinen, keskiaikainen rituaali. Epäiletkö kaiken tapahtuneen jälkeen?
En epäile viisauttanne, professori.
Mutta menetelmänne...
Säästä arviosi siihen saakka, kunnes arkku on avattu.
Mitä sinä teet? On kulunut monta päivää.
Jos olen oikeassa, Lucy näyttää samanlaiselta kuin kuolinpäivänään.
Muistatko miten itse epäilit hänen kuolemaansa?
Hyvä luoja!
Asia on pahemmin kuin luulinkaan!
Mitä tämä tarkoittaa?
John, aioin näyttä sinulle, ettei Lucy ole kuollut.
Päinvastoin, että hän on elävä kuollut.
Sen näkisi väristä hänen ihollaan, joka yhä näyttäisi elävältä.
Meillä ei ole paljon aikaa. Arthurin on saatava tietää kaikki.
Tälle on tultava loppu huomenna, juuri kuten kuvailinkin.
Sehän on palvelustyttö! Joku on mennyt ulos.
Joku... tai jokin?
Miten kaikissa valmisteluissani saatoin unohtaa palvelustytön?
Tyttö raukan.
Poliisi lähti. Uumoilivat jonkin eläimen päässeen sisälle. Rotan ehkä.
Onko talossa rottia? Ei tietenkään.
Kerroitteko sen poliisille?
Arthur.
Sanoitte eilen, ettei minun enää pitäisi salata teiltä totuutta.
Juuri niin. Puhun sitten suoraan.
Tyttöä ei tappanut eläin.
Vaan Lucy-neiti.
Mitä?
Mitä te tarkoitatte?
Viime yönä Lucy-neiti poistui arkustaan.
Se on totta. Menimme tutkimaan ruumista, mutta hän oli poissa.
Onko joku siis ottanut hänet? Tarkoitan että Lucy-neiti
nousi arkusta ja käveli ulos talosta.
Päästyään ulos hän tappoi palvelustytön ja tyhjensi hänet verestä.
Oletteko te molemmat varmoja siitä?
Siinä tapauksessa lienee vain yksi tapa todistaa se.
Katsokaa!
Oletteko tyytyväisiä?
Vannon että hän oli illalla poissa! Professori?
Päivällä peto palaa luolaansa.
Miten voitte puhua tuollaisia?
Arthur, pyysitte minua puhumaan suoraan, ja minä puhun.
Katsokaa! Katsokaa hänen kaulaansa!
Samat purujäljet kuin palvelustytön kaulassa.
Tappoiko hänet sama peto kuin Lucy? Hänet tappoi Lucy!
Ja hän tappaa uudelleen. Syy miksi meitä ei vielä ole tapettu
on krusifiksi. Hänet on pysäytettävä.
Hänen sydämensä on lävistettävä ja pää irrotettava ruumiista.
Se on tehtävä nyt, kun hän nukkuu. En voi!
En voi uskoa sitä, käsitättekö?
Vaikka se olisikin totta...
En voi.
En voi tehdä sitä Lucylle.
Ymmärrän.
Mieli saattaa joskus hyväksyä asioita, joita sydän ei voi.
Meidän on odotettava kiistatonta todistetta.
Kuten nuori tri Seward minua mielellään muistuttaa
elämme tieteiden aikaa.
Emme taikauskon.
Mutta...
Koska tiedon runsaus maailmassa kamppailee huomiostamme
on olemassa vaara, että unohdamme vanhan, kerran omistamamme tiedon.
On sentään vielä asioita, joihin luottavaisina uskomme.
Käymme kirkossa sunnuntaisin.
Rukoilemme Jumalan siunausta häissä ja ristiäisissä.
Luotamme siihen, että hän kuuntelee.
Eikö siis oli mahdollista
tai pikemminkin luultavaa
että on olemassa uskoa pimeämpiinkin voimiin.
Toiseen puoleen maailmasta, jonka ei näy päivänvalossa
mutta on silti olemassa.
Ihmiset tiesivät siitä kauan sitten.
Elävät kuolleet.
Vampyyrit.
Kysymys on niistä.
Totta puhuen olen epäillyt sitä alusta pitäen.
Mutta ajatus vaikutti niin merkilliseltä
etten uskaltanut mainita siitä, koska olisitte pitäneet minua hulluna.
Mutta aina kun jotain tapahtui, vakuutuin yhä enemmän.
Vampyyrien kirous tai infektiotauti, tieteellistä termiä käyttääksemme
siirtyy veren kautta.
Kun Lucyn oma veri tyhjeni
sen korvasi toinen, vampyyrien veri.
Se veri myrkytti hänet niin, ettei hän enää voinut elää
mutta ei myöskään kuolla.
Joten hän on elävä kuollut. Vampyyri.
Ja joutuu juomaan elävien verta, kuten hänenkin vertaan juotiin kerran.
Tuleeko palvelustytöstäkin vampyyri?
Ei, luojan kiitos. Jos vampyyri syö
antamatta omaa vertaan uhrille, kirous ei siirry eteenpäin.
Sanoitte että krusifiksi suojelee meitä.
Niin. Vanhojen lähteiden mukaan vampyyreilla on tiettyjä heikkouksia.
Ne eivät voi koskettaa krusifiksia, se polttaa niitä.
Sama koskee vihkivettä.
Ne eivät siedä valkosipulia. Siksi jätin valkosipulinkukkia ikkunalaudalle.
Vahvin pelote on auringonvalo.
Vampyyrin voimat heikkenevät valoisina tunteina.
Siksi niiden on palattava lepopaikkaansa joka aamu.
Ja viimeiseksi:
Niiden tappamiseksi on lävistettävä niiden sydän ja irrotettava pää.
Ei ole muuta keinoa.
Ellei...
Näen silmissäni sen mitä kuvailette.
Saatte suostumukseni.
Edessä on pitkä yö.
Muistakaa mitä sanoin, Arthur.
Jos hän herää... ...hänen sydämensä on lävistettävä.
Olisi varminta tehdä se nyt, kun hän nukkuu.
En voi.
Minun on oltava varma.
Saisinko nähdä Lucyn kirjeet ja päiväkirjat, joista mainitsin?
Totta kai. Kaikki on vielä paikoillaan.
Makuuhuoneessa.
Palaan pian. Muistakaa mitä sanoin.
Neiti Minä Murrayn kynästä.
Ei!
Mitä tapahtui? En muista, löin pääni.
Odottakaa täällä.
Lucy!
Olette siis vihdoin nähnyt todisteen.
En tiedä. Arkku on tyhjä!
Hyväksyttekö sen? Hyväksyn.
Eikä kukaan muu ollut huoneessa? Se on totta.
Hyväksytte siis, ettei kukaan meistä voinut siirtää ruumista?
Hyväksyn! Arthur on sokissa, professori.
Niin.
Ehkä konjakki olisi paikallaan?
Juo tästä, se rauhoittaa hermojasi.
Niin, yö ei ole vielä läheskään loppu.
Kun Lucy palaa, meidän on... Ei.
Petin teidät molemmat, käsitän sen nyt.
Haluaisin vielä toisen mahdollisuuden.
Tehdä mitä? Hoitaa tämän.
Vastuu on minun. Mistä sinä puhut?
Lucyn hoitamisesta. Hän on...
Hän oli sentään morsiameni.
Minun on tehtävä tämä itse. Olen luottanut teihin liikaa.
Mutta olen nyt vahvempi, tiedän mitä on tehtävä.
Ja olen valmis siihen.
Ymmärrän. Mitä?
Arthur tietää nyt aiheesta yhtä paljon kuin mekin.
Hänen oikeutensa on tehdä se mikä on tehtävä. Hänen omilla ehdoillaan.
Tiesin että ymmärtäisitte, professori.
Mitä tarkoitatte hänen omilla ehdoillaan? Pystyykö hän käsittelemään Lucya?
Jotain on hullusti, olisi ollut turhaa väittää häntä vastaan.
On varmasti jokin syy siihen, että hän muutti mielensä.
Saamme tietää sen pian. Ensi yönä.
Katsokaa tätä!
'Murhaaja vapaalla jalalla.'
'Viiltäjä-Jackin haamu riehui taas viime yönä.'
'Kuolleen naisen ruumis löytyi Lontoon Whitechapelin kaupunginosasta.'
Katsokaa tuota, uhri oli tyhjennetty verestä!
Pedon on tyydytettävä janonsa. Eikä Arthur ole estänyt häntä.
Joko soititte kelloa? Soitin.
Emme voi odottaa koko päivää. Etsitään toinen tie sisään.
Nuori Arthur on varmasti sulkenut kaikki sisäänpääsytiet.
Mitä sitten teemme? Palaamme yöllä, ilmoittamatta.
Sillä välin... Tiedätkö missä on lähin kirkko?
Onko sinulla pullo, jonka annoin?
On, mutta miten pääsemme sisään?
Nämä olivat palvelustytön kädessä, kun löysimme hänet.
Puhuin aamulla poliisin kanssa, ja he suostuivat tulemaan.
Mikä niistä? Sitä minä en tiedä.
Tiedän että sinun pitää syödä, Lucy.
Toin hänet sinulle.
Onko hän vielä lämmin?
On kyllä.
Riittääkö hän sinulle?
Mikään ei riitä, Arthur.
Etkö kaipaa näiden käsien kosketusta, Arthur?
Näiden huulten kosketusta.
Olet kylmä kuin jää.
Sinun pitää täyttää minut lämmölläsi, Arthur.
Mutta ensin...
Liity seuraan, Arthur.
Juo kanssani. Sitten voimme olla yhdessä ikuisesti.
Halusin vain auttaa, Lucy. Että paranisit, jos saisit kylliksi verta.
Et halua parantaa minua, vaan seurata minua.
Tiedän että tunnet samaa nälkää kuin minäkin, Arthur.
Annoin sinulle verestäni.
Pian jaamme kaiken.
Seuraa minua.
Arthur, ei!
John, vesi!
Tämä on vihkivettä. Tiedän että pelkäät sen kosketusta.
Arthur, emme voi pidätellä häntä enää kauan!
Nopeasti nyt!
Ette voi voittaa minua. Mestarini tulee hakemaan meitä kaikkia!
Tee se!
Nyt!
Vihdoinkin hän on saanut rauhan.
Tiedän mitä professori tekee tuolla.
Turha kuvitellakaan muuta.
Hänen ei tarvitse kärsiä, Art.
Ei enää.
Hyvä Jumala, mitä olen tehnyt?
Tiedät ettei se ollut Lucy.
Se... olento.
Se teeskenteli sitä, se näytti Lucylta, mutta se ei ollut hän.
Tiesin sen sisimmässäni.
Vaikka uskottelin itselleni, että saatoin yhä pelastaa hänet.
Olen aina tuntenut niin.
Että hänessä oli jokin puoli
jota en tuntenut.
Joka ei koskaan kuulunut minulle.
Joka kuului jollekin toiselle.
Art. Juokaamme malja
niille hyville muistoille, joita meillä molemmilla on.
Per istam sanctam unctionem
et suam piissimam misericordiam adiuvet
tem dominus gratia spiritus sancti
ut a peccatis liberatum
te salvet atque propitius alleviet.
Tulkoon Herra tämän pyhän voitelun kautta
ja suuren laupeutensa tähden sinulle avuksi.
Pyhän Hengen armosta, niin että vapaudut synneistäsi
ja pääset taivaan kirkkauteen.
Ettekö voisi viipyä vielä? Art olisi halunnut hyvästellä teidät.
Herätän hänet. Anna hänen nukkua.
Hän ei ole saanut levätä moneen päivään, ja minulla on paljon tekemistä.
Lucy-neidin kirjeet ja päiväkirjat ovat hyvin kiinnostavia.
Jatkan niihin tutustumista.
Vaununne tulivat.
Professori Van Helsing. Niin?
Tunnistin teidät. Lucy kuvaili teitä viimeisessä kirjeessään.
En tiedä, kuka... Toin teille jotakin.
Näissä päiväkirjoissa on tärkeää tietoa tutkimuksianne varten.
Tosiaan, muistan kirjeenne Lucylle! Neiti Minä Murray, oletan.
Sulhaseni ja minä menimme äskettäin naimisiin Budapestissa.
Olen Harker, Minä Harker.
Suomennos: Arja Meski www.ordiovision.com