IZGUBLJENI GRAD
Preveo: Bambula
Bila si neverovatna.
Moje srce i dalje bije.
Osetio sam i ja to.
Sve zahvaljujući tvojoj brutalnoj snazi, Deš,
i znanju o drevnoj aramejskoj matematici.
Molim te. Ovo nema nikakve veze s moja dva doktorata
i masterom iz rodnih studija.
To je sve zbog tebe, dr Lavmor.
Istina je,
nisam mislila da ću naći Izgubljeni grad D.
Pažljivo bih birao reči.
Biće vam poslednje.
Doveli ste me pravo do grobnice kralja Kalamana
i legendarne Vatrene krune njegove kraljice.
A ja ću sada biti veoma bogat,
a vi ćete biti veoma mrtvi.
Samo malo. Jesu li ovo tvoje zmije?
Ne, bile su ovde.
Bilo je stotine zmija u ovom hramu
koje su samo čekale na nas da se pojavimo?
Ko ih hrani? Ti? -Ne, šta jedu?
Zašto ona ne ujede onog tipa? Zašto se to dešava?
Jesi li obučene da ne diraju telohranitelje? -Da, pa...
Toliki broj zmija u jednom hramu...
Ovo je bezveze. Briši.
Moj lik i dalje može da se koristi.
Briši.
Loreta, i dalje te čeka pisanje priče.
Briši.
To sam ja, Bet.
Ne želim da igram na kartu "ja sam tvoj izdavač," ali jesam.
I jedva čekam da vidim tvoje poslednje poglavlje.
Ali bez pritiska. Ne, zapravo postoji pritisak.
Tačno određena količina pritiska koja te motiviše a ne paralizuje.
Možeš ti ovo.
Hvala. -Opet ja.
Sve je spremno za promovisanje knjige,
ali jedino što nam treba za promovisanje je knjiga.
Ne mogu da se otmem osećaju da ne završavaš
jer nećeš da napustiš kuću.
Znam da su proteklih 5 godina bile teške nakon Džonove smrti,
i da ti deluje lakše da živiš u kadi,
ispijajući šardone s ledom.
Ali, devojko, sjajan veliki svet čeka tebe
i promovisanje knjige koje ne mogu otkazati, stoga se pobrini za to.
Volim te, ćao!
Moramo da nastavimo.
Hajde da vidimo šta je iza ovih vrata?
Ali šta ako nema ničega?
Postoji samo jedan način da se to sazna.
Onda je Lavmor shvatila
da je blago koje je želela zauvek izgubljeno
a njene avanture se približavaju kraju.
To nije u redu. -Da, ali to je to.
To je kraj.
Džone,
evo.
Slađe je kad je teško.
Dušo, vreme je za šou. -Sigurna si za ovo?
Useklo me i napred i pozadi.
Osećam se kao štreberka klizačica.
Seksi. Zadivljujuće. Ekstra. -Ne, nije.
Kako da se krećem u ovome? -Ne pipaj to.
Ne pipam ga već rastežem. -Prestani. Hoćeš li prestati?
Rastegni ga sada jer to ne možeš raditi na bini.
I završili smo. Dobro.
Moram li da nosim kombinezon sa šljokicama?
Nosićeš ga samo dva sata.
Nemoj da upropastiš ovo, čuješ li me? Iznajmljeno je.
Svi nose šljokice sada.
Zašto me slika? -Ovo je Alison.
Ona je naš novi menadžer za društvene mreže.
Pomagaće nam pri ciljanju mlađe demografske skupine.
Žene u njihovim 30-im godinama koje žele da su u 20-im.
Šta ima?
Pregledala sam tvoje profile. Jutros si tvitovala,
"Gde su moje dame? Nađimo se u balskoj sali G u 5 uveče.
#ŠonMendes.
#JedvaČekamDaSeSviNađemo."
Dobro, zabavno nam je. Idemo.
Moramo da podsetimo ljude da si još živa.
Ljudi znaju da sam živa.
I da ih podsetimo zašto je ovo bila
najprodavanija franšiza. -U ljubavnom žanru.
Da, to je najprofitnija književna kategorija.
Ne bih tako opisala naše brojke iz pretprodaje.
Ovo posmatraj kao reklamu.
Hoćeš reklamu? Evo. Šta kažeš na ovo?
"Jedino što je izgubljenije od grada je sama autorka."
"Bez ljubavi." "Bez strasti."
"Prošlo je njeno vreme." "Ovo je lažna istorija u najgorem slučaju."
Promovisanje knjige moglo bi sve promeniti.
Moramo podsetiti fanove zašto te mnogo vole.
Prava istorija. Ja sam je jedva začinila s malo golotinje.
Istorija je obilovala golotinjom.
Istraživanje dubine.
Strasna znatiželja.
Hoće li Lavmor i Deš naći neprocenjivu Vatrenu krunu kraljice Tahe?
Pridružite im se u potrazi.
Htela sam o nečemu da razgovaramo. -Ima mnogo ljudi.
Znam koliko mrziš da radiš ovo,
pa sam pozvala Alana da usmerava diskusiju.
Šta? -Tako će biti tokom cele turneje.
Bet, izričito sam tražila da više ne sarađujem s Dešom... Alanom!
Ponižavaće me. -Neće te ponižavati.
Hvala. Super radiš svoj posao. Mnogo hvala.
Da ti pomognem oko toga. -On je reklama za gel za kupanje.
Blješti naokolo.
Nije bilo događaja gde nije skinuo košulju.
Kamo sreće. -On je već ovde,
stoga budi čvrsta i izlazi tamo.
Upamti, izbegavaj namrgođeno lice, velike reči i dosadan akademski govor.
Hajde, spremni za zabavu!
To, moji Lavmorovi!
Tako sam uzbuđen što vam predstavljam
nagrađivanu autorku, Loretu Sejdž!
Bet, ne mogu ja ovo. Nisam spremna. -Zezaš li me?
Čuvam ti leđa. Možeš ti ovo.
Daj ljudima to što žele.
Oni mene ne žele. -Izlazi tamo smesta!
Ćao. Kako ste? Drago mi je što vas vidim. Hvala.
Da. Sedi.
Sedi. Dobro.
Nađi težište.
A sada, trenutak na koji ste čekali.
Najprivlačniji...
Najuticajniji heroj generacije. -To je malo preterano.
Dvadeseti put na koricama romana o Ejndželi Lavmor.
Deš Makmen!
Bože! Deš!
Pokloni se. -Već jesam.
Dobro, hajde. Još jednom. Pomoći ću ti.
Da li ste vežbali to? Bože.
Obožavam hemiju među vama, i moram reći,
obožavam ovu knjigu.
Hvala... -Hvala, Rej. -Upozorenje na spojler.
Veoma smela odluka što niste oboje otišli u grobnicu na kraju.
Recite kako je do toga došlo.
Za mene lično ovo je posebna knjiga.
Ne znam kako da opišem koliko mi znači
to što je Loreta, izuzetan pisac,
nazvala knjigu po meni.
Izgubljeni grad Deš.
Izgubljeni grad D. -Ali to ne znači D.
D je skraćeno od "uD", zar ne? -Nije ud.
Bazira se na imenu drevnog plemena, Dapokagihu-disfemika.
Bilo je previše teško evropskim kolonizatorima da izgovore to,
pa u kolonijalnom maniru su ga skratili. -Nikog to ne zanima.
To je tako zanimljivo. Dobro.
A da čujemo neka pitanja od publike?
Ovamo, macane! -Da.
Deš, koji je tvoj omiljeni romantični trenutak?
Hteo bih da znam koji je Loretin omiljeni romantični trenutak?
Pikantno.
S obzirom da sam sapioseksualka...
Da li je to kad obmotaš zmije oko...
Ne. To je neko ko smatra da je intelekt
ili inteligencija veoma seksi.
Isto. -Stvarno?
Deš! Strgni košulju!
Ne. Nećemo to da radimo danas. Ovde smo zbog Loretine knjige.
Imamo li pitanja za Loretu?
Da, studiozna mlada damo? Šta biste želeli da me pitate?
Možete li vi da strgnete Dešu košulju?
Ne. Nećemo to da radimo opet. Žao mi je.
Strgni je!
Naravno. Naravno, da. Može.
Da li je ovo moguće?
Ne moraš ovo da radiš? -Moramo.
Moramo dati ljudima to što žele. Da, da.
Moramo dati ljudima to što žele. Da.
Dame i gospodo, uživajte.
Zato što je Izgubljeni grad D poslednja Dešova avantura.
Ako bude sledeće knjige,
na početku će Lavmor primiti tragičnu vest
o njegovoj preranoj smrti. -Šta?
Stani. -Sranje. Izvini. Moj pametni sat se zapetljao. -Znam. Ne vuci je.
U redu je. Samo budi miran.
Ne. Vučeš je.
Skinućeš mi periku. Ne, ne smeš...
Bože! Bože. -Da li je dobro?
Bože, tako mi je žao. Tako mi je žao.
-Ti si loša osoba.
Ostanite na takmičenju za najlepši kostim u 18:00.
"Ako bude sledeće knjige"?
Ulažem sve što imamo u ovu turneju, u redu?
Mislim da nemam materijala za pisanje još jedne avanture o Dešu i Lavmor.
Kako Deš umire? Da li su to bile zmije? -Ne.
Moram nešto da sredim.
Vi imate intervju u susednom apartmanu za 10 minuta.
Učinite mi uslugu. Ponašajte se kao odrasli
i odite tamo sami.
Dobro. Mnogo hvala.
Da li on umire zbog infekcije stafilokokom?
U pitanju je infekcija stafilokokom. Znao sam.
U redu.
Shvatam ako ti treba predah,
ali ne možeš tek tako da me ubiješ. -Dobro.
Nerado te ovo pitam, ali znaš da ti nisi Deš, zar ne?
Deš je lik koga sam izmislila.
Deš?
Hvala. -Hvala tebi.
Loreta, to je ovamo. -Ne, mislim da je ovamo.
Zar ne vidiš koliko Deš znači ljudima?
Tebi mnogo znači. -Ne meni.
Da, meni, ali i drugim ljudima.
A Bet? -Znaš šta? Bet će biti dobro.
Naći će ona dosta svežih, mladih pisaca punih sjajnih ideja.
Ti možeš elegantno da pređeš
u manekene i da ne skidaš košulju.
A ja mogu da nađem mir. Svi će biti srećni.
Ne, to je ovamo.
Bet kaže da čak više ni ne izlaziš iz kuće.
To mi ne deluje veoma srećno.
Treba da izlaziš u svet, stičeš nova iskustva.
Već sam to stekla. Puna sam. Dupke puna.
Zašto bi čamila kući sama kad možeš da vidiš svet?
Mogla bi da posetiš drevnu Grčku.
Dobro. Kako bih mogla posetiti drevnu Grčku?
Kapiram. Zato što se plašiš letenja.
Ne. Zato što je drevna Grčka prošlost.
Kao i Deš.
Dobro. Hoćeš da znaš ko je još zaglavio u prošlosti? Ti.
Toliko se plašiš da će te život povrediti da si prestala da živiš.
Ti si poput ljudske mumije.
Nisam...
Mumije su ljudske.
Glupi... Sranje.
Žao mi je. Počistiću ovo.
Ja ne razbacujem smeće. Uveravam vas u to.
Da li biste mogli da mi pozovete auto, molim vas?
Hvala.
Dovezite auto. -Bože, da li je to nečiji ritejner?
Nikad nisam rekao ništa ispravno pred njom.
Unervozim se jer čim otvori usta,
enciklopedija lepote izađe, a ja nikad ne kažem...
Znaš li da pokušava da me ubije? -Samo mi treba taj paradajz.
U pravu si. Ne, u pravu si.
Treba da se izvinim. Hvala, druže.
Mnogo hvala. -Nema na čemu.
Loreta Sejdž. Da.
Zdravo. -Nisam naručila grupni taksi.
Neko želi da te upozna. Vratićemo te odmah.
Loreta!
Loreta! Loreta?
Loreta?
Jesi li rekao "Loreta"? -Da.
Prati onaj terenac, druže. -Ne.
Ne zezaj, molim te! -Ne, ne.
Više ne pomažem zgodnim strancima. Pređeš li me jednom...
Šta je ovo, Oteta? "Jesam li oteta"?
Jesam li već prodata?
Jesam li prodata njemu?
Prestanite. -Ne. Da li je ovo delovalo jezivo?
Rekao sam da ne bude jezivo, momci.
Izvinjavam se zbog okruženja.
Samo što sam doleteo. Obuzela me panika što ću vas upoznati.
Nisam imao vremena da nalickam mesto.
Pročitao sam da volite sir, pa sam nabavio sve vrste.
Da li mi ti šalješ mejlove u kojima tražiš fotke mojih stopala?
Ne.
Obećavam vam da će vas veoma usrećiti ovo što ću vam pokazati.
Ali najpre,
malo o misterioznom odmetniku kojeg vidite pred sobom.
Ja sam Abigejl Ferfaks.
Abigejl? -To je rodno neutralno ime, kao Lesli ili Beverli.
Da, ali ti si Abigejl Ferfaks iz porodice medijskih mogula Ferfaks?
Zar nisi nedavno preuzeo kompaniju...
Ne, to je bio moj brat. To je bio Lesli. Svi smo veoma ponosni.
Da, rekla bih da je tako, tako mlad da...
Neki bi možda rekli i premlad.
Ali taj svet me nikad nije interesovao.
Moja strast, kao što možda znate,
leži u skrivenim stvarima u svetu,
stvarima koje prkose posedovanju.
Neki bi mogli da me nazovu kolekcionarom.
Ali ima jedna naročita opsesija
koja me je zaokupila.
Vatrena kruna
i njeni kaskadni crveni dijamanti.
Da li je ovo skrivena kamera?
Zamislite moje iznenađenje kad je u vašoj novoj knjizi,
među stranama gde sanjarite o snošaju, bilo nešto...
Bože. -Izuzetno.
Kapiram. Sada kapiram.
Bože.
Stvarno sam pomislila da ste me kidnapovali.
Ovo je marketing, zar ne? Bet je ovo namestila?
Ovo je bilo tako dobro, momci. Ovo je bilo čudesno.
Ti s pištoljem, brkovima
i tvojim "Bolje bi ti bilo da uđeš tamo."
Bože.
Ti si obukao različite nijanse iste boje u stilu Dži Aj Džoa.
Vaš fiktivni arheolog vršio je stvarne prevode mrtvog jezika.
Nešto što niko drugi nije mogao da uradi.
Niko nikad nije ni pokušao.
Je li tako? Ili grešim?
Osim vas, zar ne?
Osim mene!
Da. Ispada
da je Loreta Sejdž nekad bila mlada studentkinja
koja je radila na disertaciji
o mrtvom jeziku D sa svojim budućim mužem,
maštajući o pronalaženju Kalamanove grobnice i Vatrene krune.
Bilo mi je žao kad sam pročitao
da ste odustali od potrage nakon što je on umro. Ali to znači,
vi ste sve što mi je preostalo.
Za šta sam ti ja preostala?
Da počnemo.
Šta je ovo?
Verujem da to opisuje tačnu lokaciju Kalamanove grobnice,
u kojoj su Taha i njena neprocenjiva pokrivka za glavu sahranjene.
Ako je ovo autentično,
i dalje biste morali da otkopate ceo grad
koji niko nije mogao da nađe.
Našao sam ga.
Na malenom, zaboravljenom ostrvu u Atlantskom okeanu po imenu Isla Hundida.
Nisam mogao da nađem Kalamanov grob.
Ovaj deo pergamenta je jedini deo koji smo našli među ruševinama.
Treba mi neko ko može da dešifruje te simbole.
Potrebni ste mi.
Pa... -Gđice Sejdž,
sigurno ne želite ovako da se završi vaša priča.
Oboma nam je snove uništila loša sreća,
ili u mom slučaju, uvlakački mlađi brat,
ali ovo je naša prilika da svima njima pokažemo.
Pođite sa mnom, na ostrvo.
Prevedite te simbole i pomozite mi da nađem Vatrenu krunu.
Recite svoju cenu.
Moram odbiti s poštovanjem.
Pa...
Ne mogu reći da nisam razočaran.
Ali razumem kako se osećate.
Hoćete li nam barem dozvoliti da vas odvezemo?
Ne, hvala. Pozvaću svoj auto, i samo ću...
Mislim da me ne slušaš. Ovo je hitno, i mi...
Policija kaže da su izdali poternicu...
Poternicu. -Za terencem,
i postoji pravilo o 24 sata... -Zašto postoji pravilo?
I neće ništa preduzeti dok... -A FBI ili CIA?
Rekli su da zovemo policiju. -Sigurno je Loreta dobro.
Kad sam studirala, moja prijateljica Niki je nestala.
Svi su se uspaničili.
Ali ona je bila u svom autu.
Bila je mrtva, ali našli smo je. Nije nestala.
Možda možemo angažovati privatnog detektiva
ili privatno obezbeđenje...
A tim za izvlačenje, kao u filmovima?
Da! Ali ko to radi? Bivši vojnici, zar ne?
Da. Znam nekoga ko nam može pomoći.
Radio sam meditacijsko povlačenje
i jedan trener je bio tamo. Trebalo je da vidite kako taj tip meditira.
Ali on je bivša mornarička foka.
On je trener specijalac. Kako se ono zvaše?
Da. Džek Trener.
On je trener po imenu Džek Trener?
Tako su mi svi u telefonu. Vidiš, "Dženis Mama."
"Leri Kvaka." "Stejsi Guzica."
On se time bavi. On pronalazi ljude.
Ako nam neko može pomoći, to je on.
Džek Trener. -Njegovo ime je stvarno Džek Trener.
Zdravo, ovde Alan iz "Dodirni unutrašnjeg sebe."
Meditacijsko povlačenje?
Dobro. Naša prijateljica Loreta je kidnapovana,
i niko nam ne pomaže.
Koliko dugo je nema?
Oko dva sata. -Ko je to?
Ovde Bet. Ja sam Bet.
A ja sam Alison, gospodine.
Da li je ona imala neke uređaje koje se mogu prikačiti na vaj-faj?
Ima telefon, zar ne? -Ne, kod mene je njen telefon.
Ima pametni sat. Strgao mi je periku.
O čemu se tu radilo? Nema veze. Otvorite telefon.
Idite na aplikaciju pametni sat. -U redu.
Onda pritisnite, "Nađi moj pametni sat."
Bože. To je tako dobro. Zato smo zvali.
"Očekujte teško da možete učiniti to lako."
Je li to Opra ili Dipak? -Laoci u Tao Te Čingu.
Bože. Pokazuje na Atlantik.
Ona je u avionu? -Otkud to znaš?
Jer ne može da pliva toliko brzo.
Ne izgleda kao scenario s otkupom.
Pretpostavljam da je u pitanju krvavi sport, nešto poput Igre gladi.
Moguće strvinarenje pod uticajem kokaina s dark veba.
Pravo klovnovsko sranje. Moraćemo da delujemo brzo.
Kako da ti platimo? -Kriptovaluta. Keš aplikacija.
Vratiću je u roku od 48 sati ili vaše sledeće spasavanje je besplatno.
Kolikom broju ljudi je potrebno sledeće spasavanje? -Više nego što misliš.
Trebaće mi taj telefon. -Doneću ti ga.
Obavesti me gde sleće. Naći ćemo se tamo, Alane.
Zdravo.
Gde sam? -U mom avionu.
Lepo je, zar ne? Sedišta su od kože mame lame.
Palim ja iz tvog aviona.
Odveži me! -To vam je pojas.
Da li ste me uspavali hloroformom?
Ljudi stvarno to rade?
To je klasični način.
Moje telo se oseća pijano. -Proći će to. Žao mi je.
Nisam mogao da čekam dok se ne predomislite.
Prestani da izigravaš žele. -Vreme ne radi za nas.
Vulkan oko koga kopamo
ima gadne digestivne probleme.
Zabrinut sam da će kad eruptira,
sve što je preostalo od Izgubljenog grada biti uništeno.
Bože. Noge ne funkcionišu.
Ovo nam je poslednja šansa da nađemo grobnicu i krunu.
Bože.
Bez brige. To je naše poslednje poniranje.
Ali to je i početak najveće avanture u vašem životu.
Dobro došli u Izgubljeni grad.
Kako si ga našao?
Grad je sagrađen na kupoli lave.
Kako je vulkan postao aktivan, kupola se napunila lavom,
i stvari koje su potonule, izašle su na površinu.
D se sam otkrio.
Ceo grad? -Ne. Samo vrh.
Čim sam čuo glasine o ruševinama, doleteo sam i kupio mesto.
Mesto iskopavanja? -Ne. Ostrvo. Južnu polovinu.
Dobio sam dobru cenu zato što ovde teče lava.
Iskopavamo već godinu dana.
Ne kidnapuje se autorka ljubavnih romana odmah prvog dana.
Da, što bi se reklo.
Rafiju se ne sviđa to. Je li, Rafi?
On kaže da ne poštujemo njegovo nasleđe.
Ali nema mnogo poslovnih mogućnosti na ostrvu, je li, Rafi?
Prosjaci ne mogu da biraju.
Nema više poslastica.
Molim vas. Ja nisam čudovište.
Šta god da vam treba, samo viknite.
Nek jedna ruka bude slobodna. Čeka je prevođenje.
A šta onda?
Loreta, voleo bih da pokušaš da shvatiš
kakva je ovo uzbudljiva mogućnost za nas.
Verujem da ovaj tekst opisuje tačnu lokaciju grobnice.
To je logografski sistem.
Kao klinasto pismo ili hijeroglifi.
Ako imate još dokumenata, koje mogu da uporedim...
Nažalost nemamo.
Našli smo neke škrabotine kod obližnjeg vodopada,
ali to je bilo beskorisno. Samo slike žena.
Voleo bih da je vaš dragi star mrtav muž arheolog
ovde da pomogne, ali nije, stoga,
vreme je da zasijate, Loreta, spisateljice erotskih romana.
Doći će po mene.
Ko, tačno?
Vaše mnogobrojne mačke?
Nemam mačke.
To je još tužnije.
Imam hrčka, čmaru!
Imate hrčkov čmar?
Ne, bio je zarez između... Pusti to.
Kladim se da tvoj brat nikad nije morao da nekoga kidnapuje!
Drago mi je što te vidim, čoveče.
Telefon. -Da.
Šta je? -Mislio sam da bih mogao
da pođem s tobom.
Zašto? -Da pomognem.
Znam KPR. Znam malo karate. Imam sertifikat iz krosfita.
Dobro, slušaj!
Ja sam kriv.
Ne za kidnapovanje,
ali rekao sam joj gadne stvari, i žalim zbog toga,
i moram to da povučem.
Nazvao sam je ljudskom mumijom.
Mumije su ljudske.
Znam to sada.
To je tačno.
Molim te.
U redu, Alane, ne mogu da budem odgovoran za tebe. -Dobro.
Moraš da ostaneš u autu. -Važi.
U autu. -U autu.
Sve vreme. -Sve vreme?
Sve vreme.
Tako je!
Ovo je moje.
Stvarno? To koriste mornaričke foke?
"Samo budala bira konja po boji."
Da, da. Tao Te Čing?
Ne, to je bilo na znaku tamo u rentakar agenciji.
Hvala.
Šta je?
Hteo sam da vas pozovem na doručak,
ali izgleda da vas i dalje čeka posao.
Stani.
Verujem da ovde piše
"počinak" ili "počivanje."
Bilo bi, "Kalaman i njegovo blago..."
A onda ima delova koji fale, a onda "počinak," "počivanje,"
i nešto o "suzama," stoga...
Gde počivaju?
Nije pisalo. Ne piše.
Gđice Sejdž, morate biti bolji.
Možda da sledećeg puta ne kidnapujete pisca ljubića?
Bože, ovo ne bi trebalo da je ovoliko teško!
Ne tražimo neki grob siromaha.
To je spomenik velikom čoveku!
Kralj Kalaman je bio ambiciozan, bio je moćan,
bio je prvi čovek koji je sagradio grad u Atlantskom okeanu.
Oči njegovih podanika su se okretale ka njemu.
Imao je piramidu, zigurat, kulu
za čuvanje njegove Vatrene kule.
Samo treba da znam gde je.
Ne znam da li se sećaš, ali samo si rekao da prevedem ovo.
Prevela sam.
Prevedite to opet.
Jednog dana, smejaćemo se ovome.
Kakvu avanturu imamo.
Treba da pođem s tobom, kao podrška i to bi bilo super.
Ovo je prilično super.
Imaš prirodu, radio.
Da, u pravu si, ali mi je veoma važno
da ona zna da sam došao da je spasem.
Zašto? Sviđa ti se ta žena?
Ne, samo sam doneo grickalice i ostalo.
A ona postane malo nadrkana kad je gladna.
Pada pritisak. A mene to snađe jer sam navikao na pet obroka dnevno.
Držiš li keto dijetu? Izgledaš kao da držiš keto dijetu.
Ne. -Ne. Jasno.
Ne treba ti to.
Šta je?
Ne želim da me samo posmatra kao modela s korica.
Ali, Alane, ti si mnogo više. Ti si moj osmatrač.
Mogu li bar ja da odradim deo gde je smeštam u kola
i kažem, "Pst. Sad si bezbedna"?
Naravno, šampione. Svideće joj se to.
Tek tako ideš? Počećeš?
Počećeš s misijom sada? Dobro.
Spavaj.
Alane. -Šta je? -Ovo je zloupotreba poverenja, Alane.
Mogu da pomognem. Dozvoli mi da pomognem.
Ostani blizu. Ostani živ.
Ćao.
Spavaj.
Držim mu glavu. Šta da radim s njegovom glavom? Spustiću ga dole.
Ne.
Ne!
Ne, ne!
Timski rad, tako je!
Sjajan trud, Alane, ali taj čovek je već bio u nesvesti.
Već sam bio napaljen.
Samo ne radi to kad sam...
Ćao.
Na tvojih sedam sati!
Treneru, on ne spava!
Ostani dole.
Sjajno ti ide. -Hvala.
Kuda ćeš?
Šta?
Loreta Sejdž?
Da. -Vodim te odavde.
Zašto si tako zgodan? -Tata mi je bio prognostičar.
Alane? -Da. -Šta radiš ovde?
Bez obzira, došao sam da te spasem. -To nije...
Mislim da je mislio "uprkos svemu." -Da.
Treba li joj spasavanje tamo, Treneru? Mislim da je u redu tamo.
Ne, pusti to. Ne uzimaj njihove stvari. Juriće nas.
Alane, zašto stalno radiš to?
Zašto ti stalno radiš to? Taj je bio moj.
To postaje okrutno sada. Nepotrebno je.
Izvinjavam se. Samo sam hteo da opaučim jednoga.
Izvinjavam se. Da li bi mogao da me odvežeš?
Nema vremena. -Nema vremena? Mnogo je bilo čavrljanja.
Treba da idemo.
Zašto stvari eksplodiraju?
Držim...
Dobro.
Bezbedna si sada. -Ti si...
Kako si tako smiren?
To je bila moja replika. -Evo.
Šta? -To je reiki?
Ti me lečiš? -Izgleda.
Kako Laoci kaže, "Umu koji je miran..."
"Ceo univerzum se predaje."
I ja znam par citata koji bi pogodovali u ovom trenutku.
In omnia paratus.
"Spremna na sve."
Možda ne bi trebalo da samo nežno zurimo jedni drugima u oči
kao da ćete se zaljubiti a ja kao da nisam ovde.
Ko si ti?
Samo tip koji pokušava da odradi svoj posao.
A to je da odvedem ovu ljupku damu...
Bože.
Ne. Šta se dešava?
Šta ćemo da radimo?
Moramo da... Ne vidim.
Ne sviđa mi se ovo!
Evo!
Zašto si bacila pištolj? -Ozbiljno?
Izvadi me iz stolice. -Ne mogu. Nemamo vremena.
Moraš da se stisneš! Kegelovu vežbu moraš da odradiš!
Šta misliš da je Kegelova vežba?
Nisam ušla! I dalje nisam ušla!
Moraš još da uđeš. -Prestani!
Bože. Ulazi u auto! Pali auto!
Hajde, hajde. -Pomeri nogu. -Koju? -Obe! Pomeri ih!
Napred! -Dobro.
Idem! Dobro! -Vozi!
Bezbedna si sada.
-Ne, nisam. Nisam bezbedna.
O, ne. Krvarim li?
Mislim da to nije tvoja. -Ne, to je mnogo krvi.
Zaboga!
Da li je to njegov mozak? -Šta?
Mislim da je njegov mozak na mom licu!
Sigurno je njegov mozak u mojim ustima. Mogu da okusim njegove misli!
Fokusiraj se na put. -Voleo je da trenira ljude. Trener.
O čemu to pričaš? -Voleo me je.
Možeš li da makneš kola ulevo?
Obrisaću ga. -Bože.
Pazi!
Jesi li videla...
Ne.
Alane?
Sveca mu. Jesi li dobro?
Da li bi mogao da me izvadiš odavde?
Da. Dobro.
Izletela si iz auta. -Jesam, zaista.
Dobro. Imam te.
Možeš li me izvaditi iz stolice? Izvadi me iz stolice.
U pravu si.
Je li to turpija za nokte? -Da.
Možeš li to jednostavno da iskidaš? -Biće.
Sledeći put kad ti bacim pištolj,
uhvati ga, ne saginji se.
Možeš li da kad mi sledeći put baciš pištolj kažeš, "Alane, hvataj"?
Možda da to uradiš pre nego što ga baciš?
"Evo" je sinonim za "hvataj."
Ne, "evo" nije sinhronim za "hvataj."
To je kolokvijalan izraz. Da, jeste.
Kažeš "Evo," ja ti bacim duks.
Kažeš "Evo," ja ti bacim hemijsku olovku.
A da samo kažeš, "Hvataj! Pištolj!"
Šta god želiš da baciš, uhvatiću to jer si rekla, "Hvataj."
A ja ću uhvatiti to jer si to rekla.
To je takođe opcija, i onda bismo imali pištolj.
U tome je fora. Pazi. -Moramo da pozovemo...
Pazi.
Moramo da pozovemo pomoć, odemo na aerodrom i zbrišemo odavde.
Ja ću da vozim. -Dobro.
Dobro, zovi pomoć.
Gde ti je telefon?
Dobro.
Recite mi da ste ih uhvatili. -Sjebao sam plavušana.
Loreta.
Šta imaš na umu?
Možda ste ubili jednog od njih, ali njen partner je i dalje s njom.
A on je očito umešan, vrhunski istreniran
i veoma opasan.
Gđica Sejdž je rekla da će otići s promocije,
onda je ušla u kola i napustila promociju?
Da li ste pokušali da je pozovete? -Njen telefon nije kod nje.
Ukraden telefon. -Nisam to rekla.
Gde mi je lupa?
Možeš li pomoći oko bake?
Ne želim da čuje za Loretu jer će je to uznemiriti.
Šta je s Loretom?? -Ništa, bako. Otišla je na put.
Dobro. -Da.
Toj devojci je bilo potrebno da izađe iz kuće.
U ovome je stvar. Loretin telefon nije ukraden. Ja sam ga uzela.
Dala sam ga Alanu. Alan ga je onda dao treneru, Džeku Treneru.
I tako smo našli njen pametni sat.
A ko je Alan? -Deš.
Šta je to? -On je heroj u svim njenim knjigama.
Bako. Kučko.
Idemo u drugu sobu da pričamo o ratu koji si preživela.
Hajde. Biće zabavno. Izvinjavam se. Biće zabavno.
Loreta Sejdž je nestala.
Pametni sat je pokazivao da je odletela
na neko ostrvo za koje nisam čula.
To znači da morate nešto preduzeti.
A ako vi ne možete, ja ću, a to neće dobro izgledati po vas.
Prilično sam siguran da je to van naše nadležnosti.
Morali biste da zovete FBI. -Dobro.
A ako im se obratite, pohvalite me.
Mene. -Nas.
Šta ćeš da radiš, sastavićeš auto?
Mogli bismo...
Gde si rekao da je telefon? -Pretinac za rukavice.
Šta? - Pretinac za rukavice.
Zaboga.
Bože.
Bože. Bez telefona, bez auta. Umrećemo...
Evo. -Šta je to?
Čizme za džunglu.
Nisu baš planinarske čizme, ali...
Mislio sam da će ti stopala otpadati nakon dugog nošenja štikli.
To je bilo najbolje što smo mogli. Alisonine su. Izvini.
Dobro, hvala.
Evo, doneo sam ti sir.
Bože. -Moraš ostati hidrirana.
Mnogo hvala. -Nisu imali staklene flaše,
stoga ćemo tu sačuvati i reciklirati.
Moramo naći telefon, moramo pozvati vlasti,
i moramo čekati ovde dok nas neko ne spase.
Ovo je spasavanje.
Niko drugi neće da dođe. -Molim? -Ja sam spasilac.
Prvobitno je trebalo da budem samo ja, a onda sam pozvao i Trenera.
Treneru. Počivaj u miru.
Najbolje je da odemo na aerodrom. Vidiš ovaj put ovde?
Iz ovog područja, idemo prečicom kroz džunglu do puta.
Jesi li rekao "prečicom kroz džunglu"?
Da. -Vidiš li ti nas?
Ti nisi Deš a ja nisam Lavmor. U redu?
Ja sam Loreta, a ti si Alan.
A džungle jedu ljude kao što smo mi. -Jedu ljude.
I neću da upropastim kombinezon. Pozajmljen je. Stoga ostajemo ovde.
Nećemo samo da stojimo ovde.
Otići ćemo kroz džunglu, doći ćemo do aerodroma i naći ćemo telefon,
pa ti možeš dobiti tortu i šta god želiš. -"I da je pojedem"?
Ako to radiš s tortom, u redu. Idemo.
To se jedino radi s tortom. -Mojom ne.
Ne znam šta vi radite, ali moji poznanici je jedu.
Mogla bi je dati dati nekome kao poklon.
Ti ljudi će u svakom slučaju pojesti tortu.
Svi jedu tortu.
A ljudi što iskaču iz nje?
Ne jedu je kad su u njoj. -Bože.
Zašto su te kidnapovali?
Je li zbog neke uvrnute seksualne fore kao u Otetoj?
Bože, hvala.
I ja sam to pomislila, ali otmičar je jedan od Ferfaksovih.
Beverli? -Ne, onaj stariji.
Onaj stvarno čudan što je imao vlog o pronalaženju Montezuminog blaga.
Tip što je bio u vestima, što je pokušavao da izvuče Titanik?
Da, on traži Vatrenu krunu.
Samo malo. Pravu Vatrenu krunu? Kao onu...
Znači one ruševine su bile... -Izgubljeni grad D.
Šta? Zezaš li me?
To je kao u tvojoj knjizi.
Mi takoreći proživljavamo avanturu Lavmor i Deša sada?
Šta je to?
Šta ako Ferfaks stvarno nađe krunu?
Neće.
Kuda?
Treba da uđemo u vodu.
Šta? -Treba da idemo pored reke.
Ne. Voda mi nije mila.
Kako to misliš "voda ti nije mila"? Nećeš da se pariš s njom.
Moje telo i voda se ne slažu nešto.
A šta kažeš na umiranje? Bože.
Dobro si.
Imam te. Dobro. -Umem da plivam. Mnogo hvala.
Kuda ćeš? -Prelazim.
Ne, moramo ostati u vodi.
Proučavala sam kontra-praćenje u vodi za moju knjigu Godina u grmlju.
Zametnućemo im tragove u vodi.
Zašto je toplo ovde? Da li to piškiš?
Samo je zaobiđi.
Mislim...
Mislim da smo im umakli, zar ne?
Da. To nije bilo toliko strašno. Da.
Dobro...
Ne paniči. -Kako to misliš da ne paničim?
Samo bez panike. -Ne.
Prestani da govoriš "panika." Paničim trenutno.
Imaš nešto na leđima.
Ne! -Prestani da vrištiš. -Šta je to?
Šta je to? -Prestani da vrištiš. -Imaš li ti to na sebi? -Ne.
Zašto ti to nemaš na sebi?
Možda ih je kombinezon uplašio. Ne znam.
Skini ih. -Bože.
Ne mogu da pipam te krvlju nalivene sluzave kesice.
Možeš li da ih otreseš? -Smesta. Skini to. -Samo ih otresi.
Samo ih otresi. -Ti ih otresi!
Možeš li da izvrneš to? -Molim te, skini to.
Ne pipa mi se to. Vrti mi se u glavi.
Isisavaju mi dušu. -Dobro. Stani.
Ne pravi taj zvuk.
Koliko ih je?
Nema mnogo.
Deluje kao da ih je mnogo. - Šta to...
Osećam da ih je mnogo.
Sveca mu! -Zašto se moliš?
Je li toliko loše? Ne može biti toliko loše. Koliko?
Nije sjajno.
Isisaće me celog.
Prestani da pričaš. Moram da čučnem.
Samo trenutak.
Bože! Mogu da ih osetim, mnogo me isisavaju.
Biću smežurena kožna vreća kad završe.
Ne smeš reći mom tati da sam ovako umro.
Moraš mu reći da sam se rvao s anakondom s mačem ili tako nešto.
Ja sam kao krvavi sok. Samo ga isisavaju.
Zašto su na mojoj guzici?
Kao kad skupljam inćune s moje cezar salate.
Zapravo nije toliko strašno. -Inćuni?
Zašto pričaš o hrani sada?
Samo nađi kraljicu, i da završavamo s ovim.
Mislim da si dobro. Samo treba da proverim napred.
Dobro. Ne mogu da gledam.
Je li loše?
Šta je? Samo reci.
Očekuješ da, znaš, ne...
Onda odjednom eto ga, i to je...
Uzbudiš se zbog osobe. -Šta?
Uzbuđena sam zbog svih ljudi. -Zašto si uzbuđena?
Ljudi se pitaju,
ali oni ne znaju.
Ne znaju, dok odjednom ne saznaju,
a onda oni znaju nešto što nije bilo poznato ranije.
Imam li pijavice ili ne?
Tvoj hrabri ratnik visi u spokojnoj samoći. -Šta?
Ne, dobro si. Dobro si.
Bili smo tako hrabri.
Zašto toliko kidišu na zadnjicu?
Koju to pesmu pevušiš?
Pesmu koju mi je baka pevala kad sam bio dete.
"Ako ispiješ život iz ostrva..." -Da?
"Ostrvo će ga ispiti iz tebe."
Baka ti je pevala pesme kako će te ispiti ostrvo?
Ne može se prevesti dobro.
Postoji li sindrom fantomskih pijavica?
Ne polažu jaja, je li?
Kraljica Taha?
"Kralj Kalaman i njegovo blago počivaju...
Počivaju u izvoru beskonačnih suza.
Počivaju u izvoru beskonačnih suza."
Šta to znači? -Loreta!
Strefila me je srčka zbog tebe.
Kuda si otišla?
Šta je ovo?
Nisam sigurna, ali možda su se okupljali ovde?
Možeš li zamisliti da si ovde,
tačno na ovom mestu u ono vreme?
Priče koje su pričali?
Tolika istorija se odigrala ovde.
Saterali su nas u ćošak.
Moramo gore. Hajde. -Šta?
Vidiš li šta nosim? Ja sam u šljokičastoj ludačkoj košulji.
Samo može da se ide gore. Hajde. Idemo.
Ne bi trebalo ovo da radim. Prestara sam. -Nisi. Prelepa si.
Nisam rekla da nisam prelepa.
Rekla sam da sam prestara da radim ovo.
Umem da sedim, razmišljam i jedem kad ne razmišljam.
Mogla si da obuješ bolje čizme za ovo.
Ti si mi doneo ove čizme.
Ne mogu više.
Ne ide mi dobro ovde.
Možeš ti to. Hajde.
Znam da misliš da si bezbednija kad se držiš,
ali moraš da nastaviš dalje. -Ne mogu. -U redu? -Ne mogu.
Osećaš li to? -Šta?
Nešto sam namirisao. -Predatora? Šta je to?
Vatra koja se širi nadole? -Moraš jače da udahneš.
Ništa mi ne miriše!
Jako i duboko udahni.
U redu.
Bravo. -Dobro.
To je bilo manipulativno. Hvala. -Da, jeste bilo.
Evo. Pomoći ću ti malo.
Jedan, dva, tri... Idemo! -Šta to radiš?
Skloni se odatle. -Hajde.
Ne, nemoj da se savijaš. -To su moji intimni delovi.
Samo jaši glavu. Nek se ruke pomeraju i jaši glavu.
Bože. -Sjajno ti ide.
Izvini zbog friza koji grebe. Hajde.
Dulcius ex asperis.
Molim?
Ništa.
To je nešto što smo Džon i ja govorili
nakon što završimo nešto veliko, kao...
Kao arheološko iskopavanje ili rukopis.
To je na latinskom. Znači "slađe je nakon poteškoća."
Kako se...
Kako se na latinskom kaže "Loreta je opaka"?
Ja sam opaka. Popela sam se uz planinu.
Bože. Volela bih da je Bet mogla da nas vidi kako radimo ovo.
Bože. Bet. -Ne brini za Bet.
Verovatno je poslala celu mornaricu za nama.
Kapiram da misliš da moraš otići lično do ostrvskih vlasti,
ali ne brini, Loretine profile držim veoma aktivnim.
Upravo sam tvitovala, "Da li sam upravo kidnapovana?
#FML, @ŠonMendes, #ŠonMendes."
Putujete sami?
Da, putujem sama. Sama sam.
Onda možda ovo uspe.
Dobro! Recite. -Idete do Njujorka.
Odatle, letećete do Gvineje, gde možete uskočiti u vazduhoplovčić.
Šta?
Mali avion. -Bez prostora za noge. -U redu je. Uzeću to.
Ili možeš da se vratiš kući. -Hvala.
Treba nam nešto zapaljivije. Sve je veoma mokro.
Šta je ovde unutra? Šta je u tvojoj torbi?
Svašta. Dobro.
Šta to radiš?
Maske za lice.
To je bilo u korpici s poklonima.
Poneo si mirišljavu sveću u džunglu? -Mama mi je to dala.
To je bio čudan dar za Dan majki.
Mama ti daje darove za Dan majki?
Noar... Mešavina eukaliptusovog i ulja ruzmarina.
To lepo miriše.
Dobro. U redu.
To!
Upalila sam vatru!
To je impresivno. Moraš da... -To je divna vatra.
Ko bi rekao?
Skidaš majicu?
To nije prijatno.
Jesi li dobro? Leđa?
Da. Zato mi nije mila voda.
Dobro. -Moje telo dobije izgled pubertetlije.
Imaš li nešto za to? Neku mast?
Da, imam. Imao sam.
Bilo je u maloj sićušnoj bočici.
To je bilo ovo. Žao mi je.
Bože, žao mi je.
Nema veze.
Samo malo. Dođi ovamo. -Šta?
Dođi ovamo. Sedi dole. -Da vidim.
Samo sedi dole. -Ovde?
Da.
Dobro.
Ne, ne moraš da diraš to. Nema veze. U redu je.
Dodirivala sam tvoje nadute kesice, stoga...
Pijavice. -Dobro.
Ovo možda bude malo hladno.
Izvini. -Da. -Izvini.
Možda ovako treba Deš da umre.
Od užasne infekcije ekcema. To je tako seksi.
Moglo bi to.
Stvarno?
Dobro, onda.
Kako bi napisala ovo?
Dobro.
"Ugrejane ugodnom vatrom..."
Počinje jako.
"Lavmorine ruke su istraživale
obrise pejzaža
Dešovog tela.
Poznati teren koji je delovao
novo i uzbudljivo sa svakim...
sa svakim grimiznim čirom."
A to je nije...
To je nije palilo?
Ne.
"Jer sa svakim crvenkastim grebenom,
Lavmor je otkrivala još jedno slovo u jeziku
koji su samo njihova tela govorila."
A šta su njihova tela govorila?
"Uzmi me...
Uzmi me,
uzmi me."
Kako ti se čini?
To je bilo dobro.
Tvoja leđa. Mislim, kako su tvoja leđa? Sigurno? -Da.
Takođe sam mislio na svoja leđa. Tačno tamo. -Dobro.
Zalihe.
Hladno mi je. Mislim da ću malo da dremnem.
Dobro. -Jesi ti dobro?
Da, vatra sam. Dobro sam.
Nisam "vatra." Dobro sam pored vatre.
Dobro.
Zavisi od tebe, ali ako ti je hladno,
možda bismo oboje mogli da stanemo ovde, ako želiš.
Oboje?
Samo ako želiš. -Da, to zvuči...
Dobro. Kako...
Ti idi prvo, onda ću ja da smislim.
Ne, hajde ti. Ovo je situacija gde dame imaju prednost. -Sigurno?
Drži ruke van ležaljke sve vreme. -To sam i planirala.
Guza do guze. -Ruke napolje i guza uz guzu.
Šta da radim? -Samo uđi. Sedi.
Ja prva da sednem? Dobro. Sela sam.
Previše si težak. Obrnućeš ovo kao krstaricu.
Pazi se. Drži se. Nisam ušao.
Zašto ovo aktivira moje mišiće ovoliko?
A da se pomeriš?
Ne mogu da dišem. Ne dišem. -Jesi li dobro?
Moje lice.
Da. Dobro.
Ruke su izvan. Guza uz guzu.
Dobro.
Tako! Hajde.
Hajde! Da čujemo to!
Dajmo fin aplauz Loreti!
Zaslužila je.
Matora kućna muva ostavila vas je u džungli s kitama u rukama.
Svaka čast, Loreta!
Šefe, ne zezajte. Ljudi umiru trenutno.
Zar ne mislite da je ovo možda otišlo predaleko?
Da li je ovo stvarno vredno toga?
Na pragu sam da postignem nedostižno.
Nešto jedinstveno, nešto što nijedna nacija,
car, ni ulizivačka braća nemaju.
Legendarnu Vatrenu krunu.
Stoga, da.
Da, rekao bih da je ona vredna toga.
Oprostite!
Oprostite, gospodine. Moram na svoje sledeće presedanje.
Nema leta.
Pilot je bolestan. Dođite sutra.
Ne, gospodine. Ne mogu sutra. Moram uraditi ovo danas.
Moram da odem na ostrvo Isla Hundida večeras. Životi su u pitanju.
Dođite sutra.
Oprostite, gospođice? -Da?
Načuo sam da volite odrezak.
Ovo je malo ludo,
ali ja takođe volim odrezak.
Šta? -I ja volim odrezak.
Da li biste želeli možda, šta znam...
Možda ima... -Ne. "Životi su u pitanju."
Moram da odem na to ostrvo večeras.
Da.
To je čak još ozbiljnije. -Veoma.
Verujem da vam možda mogu pomoći.
Imam teretni avion.
Možda nakon što obavim dostavu, mogli bismo da svratimo do vašeg ostrva.
Pitaću vas nešto, i bolje mi recite istinu.
Da li ste nekoga dosad ubili?
Ne!
Ne znam da li da poverujem u to, ali reći ću vam nešto.
Padne li vam na pamet da me ubijete, obećavam, prva ću vas ubiti.
Drago mi je.
Vi ste uvrnuti. Idemo.
"Kralj Kalaman i njegovo blago počivaju u izvoru
beskonačnih suza."
Šta je to?
Ništa posebno. Hoću reći, nije...
Nije to što misliš.
To nije Ferfaksov fragment drevnog pergamenta?
Dobro. To je ono što misliš.
Loreta, mislio sam da si pametnija.
Sada Ferfaks neće prestati da nas juri. Gde ti je bila pamet?
Imamo vulkan koji bi mogao da zatrpa grobnicu
pre nego što dođemo do nje, pre nego što je vidimo,
pre nego što spasemo njeno sećanje.
Ovo je... -Izvini. To radimo?
Zato što mi niko nije rekao. Kad si planirala da mi kažeš?
Zašto bih ti rekla?
U ovome smo zajedno. Došao sam da te spasem.
Znaš da ti nisi Deš, zar ne?
Ne ulećeš na belom konju da spasavaš ljude.
Ti naneseš bronzer i staneš ispred ventilatora,
što je super za tebe.
Otkud bi ti znala šta se meni zapravo sviđa?
Poznajem te. Čitam te kao otvorenu knjigu, Alane.
Dobro, ko sam onda ja? -Stvarno?
Da.
Dobro.
Bio si kralj mature i dogurao si do LA zbog svog izgleda,
a onda si shvatio da to što si najzgodniji momak u nedođiji
ne znači da ćeš postati zvezda. Sve dok jednog dana,
žena koja nije mogla objaviti svoju knjigu
o španskoj kolonizaciji Atlantskog okeana
nije odlučila da napiše ljubavni roman,
i slučajno te izabrala da budeš na koricama.
Srećom po tebe i nju, romani su doživeli ogroman uspeh.
Ona je nastavila da piše svoje budalaštine,
ti si nastavljao da poziraš,
a nijedno od nas nije postalo ono što smo se nadali da ćemo biti.
A onda jednog dana, oboje umremo u džungli
na jednom od ostrva u Atlantiku o kojima sam pisala sve ove godine.
Zar ne?
Živeo sam u Sarasoti, inače.
To nije nedođija.
Odrastao sam tamo s mamom i dve sestre.
I da...
Krenuo sam s manekenstvom jer sam hteo da odem.
To je jedini posao koji mi je pao na pamet
koji bi mogao da me odvede na sva mesta o kojima sam maštao.
Onda konačno do Los Anđelesa,
gde sam pozirao za korice tvog ljubavnog romana.
I bilo me je veoma sramota što me je jedan moj drug možda video
s onom perikom na korici tvoje knjige
tako da sam mesecima izbegavao da pričam s njima.
A onda jednog dana,
idem kući,
i čujem jednu ženu gde viče, "Deš!"
Ona dotrči i veoma je srećna.
Onda sam pomislio, "Kako može da me bude ovoliko sramota
zbog nečega što ljude usrećuje?"
Loreta, ti možeš uraditi sve što poželiš.
Ako više ne želiš da pišeš, ne piši.
Ali ne ponižavaj ljude koji vole tvoj rad nazivajući ga budalaštinom.
To nije pošteno prema njima.
Znaš šta je ironično? Mislio sam da bi ti od svih ljudi znala
da ne treba da sudiš o knjizi po koricama.
Sudi o knjizi po modelu na koricama.
Alane?
Alane.
Ima ih dvojica.
Loreta! Ovamo sam! -Alane!
Alane! Motocikli i pištolji!
Hajde, ovuda!
Ne pucajte!
Samo im daj pergament! -Ne mogu.
Da, možeš. Samo reci, "Evo," i baci ga.
Dobro. I onda će rado da nas puste.
Sagni se. -Kako nas stalno nalaze?
Ti si hodajuća disko kugla. -Moramo smisliti plan. -Imam ideju.
Iskopaćemo rupu, zborićemo ih trbuha.
"Ovamo smo." Možeš li da zvučiš kao ptica?
Ne, imam plan. -Alane, molim te, razmišljam.
Znam, ali imam plan. -Molim te, pusti me da razmislim...
Samo malo. Oni pucaju u tebe. -Da, zato se skrivamo.
Ne, ne. Oni pucaju samo u tebe.
Mene neće upucati. Moj mozak je vredan.
Šta? Mislim da ne čuješ stvari koje izgovoriš ponekad.
Možda mogu da te zaštitim. -Nećeš ti mene da štitiš.
Ja treba tebe da štitim. -Zašto? Jer sam žena.
To je izuzetno seksistički. -Korišćenje žena kao živi štit
nije promena koju je Glorija Sajnfeld imala na umu.
Glorija Stajnem? -Svejedno. I ona. Znaš šta? Dobro.
Molim te nadmeno mi objasni seksizam. -Bože. Ja sam žena.
Ne mogu ništa da ti objašnjavam nadmeno.
Ja sam feminista, i mislim da žena može sve što i muškarac.
Moramo ostati ovde dok se ne umore. -Imam ideju.
Mogu li ti reći svoj plan? -Alane!
Ovo nije situacija iz koje se možeš izvući skidanjem košulje.
Moje košulje ne.
Tri!
To!
To je ispalo drugačije nego što sam imao na umu.
Samo sam hteo da ih zaustavimo. -Da li je mogao vetar da to uradi?
Ne, mislim da smo to bili mi. Mi smo to uradili.
Mi smo sredili jednog tipa. Ali to je bilo...
Samo smo hteli da stane. Ali mislim da se drugi momak mogao pomeriti.
To ide njemu na dušu.
Čak i da nismo bili ovde, to se moglo dogoditi.
Zašto bi se zaustavljao pored litice?
Nosili su kacige, možda su...
Ali ostatak njihovog tela nije imao kacigu.
Samo glava preostaje.
Neoprezno su vozili.
Ne budi zao na motociklu.
Ne čini zle stvari na motociklu.
Možda su dobro.
Verovatno nisu. Ali nema veze.
To je u redu. Dešava se. Idemo.
Sastavićeš to? -Pozajmljen je.
Pogledajte me. -Dobro.
Šta još mogu?
Već ste mnogo učinili, Bet.
Moja sirota, slatka bakica izgubila je vid.
Izlazak knjige je prava katastrofa,
u šta sam uložila sve,
pa sam verovatno švorc trenutno.
I najvažnije, ostala sam bez pisca.
Ko to radi? Ko izgubi pisca?
Bet, podsećate me na moju najbolju prijateljicu, Rendi.
Uvek brine za druge,
nikad za sebe.
Zar ne, Rendi?
Ona mi je kao terapeut, ova ovde.
Da pukneš od smeha.
Nakon što se pobrinete za svoju prijateljicu,
šta kažete da odemo do plaže?
Šta? -Treba da pokupim paket na Havajima.
Ona ne mora da pođe.
Dobro! Dobro, možeš da pođeš!
Urnebesna je.
Da vas pitam nešto.
Mi ovde sedimo i čavrljamo, ali ko upravlja avionom?
Autopilot. -Šta?
Gospodine, idite u kabinu, upravljajte avionom.
Dobro.
Idem da prizemljim avion.
Dobro.
Ne, ne. Povedite kozu. Molim vas, povedite kozu.
Ona je na pauzi. Uživajte u letu!
Ćao. -Zdravo.
Jedan Englez je došao i kidnapovao je.
Ćao, ovde Bet. Molim vas ostavite poruku, a ja ću da vam se javim.
Ćao, Bet. To sam ja.
Živa sam!
Slušaj...
Žao mi je što sam upropastila turneju.
Bila sam uplašena
i sebična.
Evo ga Alan. Zvaću te.
Policija traži Ferfaksa,
i štitiće nas dok smo ovde.
Jesu li rekli koliko dugo ćemo biti ovde?
Probaće da nas ukrcaju u vazduhoplovčić uveče.
Ali, rekli su da se u međuvremenu u hotelu koji je veoma dobar
možemo okupati i presvući.
Dobro.
Dobro. Da.
Hvala.
Hajde.
Plešite sa svojim mužem.
On mi nije muž.
Nema veze. -Plešite s njim.
Ne, ne. Ona ne želi. Nema odgovarajuće cipele.
Zapravo, to je jedino za šta ove čizme odgovaraju.
Ne moraš ovo da radiš.
U redu je.
Stvarno?
Pitam se šta kaže.
To je deo folklora.
Ljubavna pesma o ženi
čiji je voljeni umro, a ona nije htela da ga ostavi.
Pa je legla dole i odbila da ustane.
Mora da je strašno.
To što moraš da se suočiš sa budućnošću bez osobe s kojom si je planirala.
Molim?
Izvinite. Poslednji stih koji ste otpevali.
Quien llorara junto a mi?
"Ostrvo će plakati za mnom u izvoru beskonačnih suza."
Šta je to izvor beskonačnih suza? Stvarno mesto, ili...
Bezdan.
Hvala.
Dođi ovamo. -Šta je?
Na pergamentu je pisalo,
"Kralj Kalaman i njegovo blago počivaju u izvoru beskonačnih suza."
Mislila sam da je to možda metafora.
Nije.
Izvor beskonačnih suza je mesto.
To je bezdan.
Postoji bezdan na mapi.
Mislim da je grobnica tamo.
Ovo je mnogo bolje nego tvoje knjige. -Šta?
Nemam nameru da vređam.
Šalim se. -Isto je.
Šalim se. -Pogledaj se. Hoćeš da odeš tamo.
Šta? Ne. -Mogu da vidim. Da, hoćeš.
To bi bilo ludo. Samo sam...
Tome smo strašno blizu, ne možemo...
Ne.
Ovo je tvoja priča. Kako želiš da je napišeš?
Htela bih da znam da je tamo,
da je sve ovo značilo nešto.
Dobro. Onda idemo.
Ostaćemo još jedan dan. Čim sunce izađe,
naći ćemo Izvor beskonačnih suza.
Ali šta ako nema ničega? -Pa šta? Onda ćemo reći da smo pokušali.
A Ferfaks? -Policija mu je za petama. Ne brini za njega.
Ovo je ludo. -Da, ali pogledaj se. -Šta je?
Po prvi put te vidim da nisi uplašena.
I živa.
Reći ću im da je došlo do promene plana i da nam nađu prevoz.
Kuda ćeš?
Vidim da ste upoznali mog prijatelja ovde.
Rekao mi je da ste hteli da se ukrcate u avion,
ni rekavši ni zbogom.
Rekao sam, "Nema šanse. Ne moja Loreta.
Ne kad me jedino ona može odvesti do grobnice."
Ne stiskaj toliko jako.
Skloni ruke od mene!
Pusti!
Trebaju mi kola.
Kola, auto. Da li neko ima auto?
Ne, ne. Ne.
Treba mi auto. Menjaću se za sat.
To je veoma skup sat. Imate li kola?
To je bulgari. Ovo čudo sija u mraku.
Vodootporan je. -Imam motor.
Kul, zar ne?
Oduvek sam mislio, zašto lični tenk ne bi imao i minibar?
Popijte.
Da li biste prestali?
Da.
Bojim se da je malo kivan na vas.
Zbog nezgode njegovih prijatelja na motorima. -Zašto radiš ovo?
Hoću nešto što niko nema.
Kad je moj otac poklonio...
Kao što sam rekao,
kad je moj otac poklonio svoje carstvo
mom mlađem bratu...
Ko je to?
Da li je to lutak Ken na mopedu?
Znam ga odnekud.
Sumnjam.
Zato što gledate
u strašno obučenog specijalca za borbu,
prekaljenog u iskušenjima u Avganistanu, Iraku,
Kuvajtu, Sarasoti...
Neverovatna koža. Bez problema s ekcemom.
I on neće stati dok ja ne budem bezbedna!
Stoga zaustavi ovaj svemirski tenk,
ukoliko ne želiš da stradaš kao njegovi prijatelji.
A on je odgovoran za njihovo stradanje.
Možda mu to nije bila stvarna namera,
ali oni su stradali, stoga...
Ko je to? Video sam ga već negde.
Ne, ne. To je vaš model s korica, zar ne?
Da. Znao sam da ga znam odnekud.
Penji se tamo. I kreativno ga ubij.
Obožavam da gledam kako nabildovani gube.
Popiću to piće.
Sranje. -Mogu li da je napunim?
Da, možete, ali... Bože, jeste li ikada koristili čašu?
Izvinjavam se. -Šta bi Džek Trener uradio?
Toplo je ovde. Da li još neko oseća koliko je toplo?
Pokušavate da ispadnete seksi? To je veoma uvrnuto. Molim vas, prestanite.
Mogla bih da ti raspalim plamen.
Spavaj!
Pauza.
Nastavljamo!
Ne! Ne pucaj u nju! Potrebna mi je!
Isuse!
Pomeri stopalo!
Spavaj, seronjo.
Idi tamo! Gledaj!
Veći momak?
Ne.
Šta?
Skloni se!
Ne, ne.
Ulazi.
On ili ja?
Ovo nije jedan od vaših jeftinih,
bljutavih, bajkovitih damskih romana, Loreta.
Ovo je stvarni život.
A mi ćemo ga ubiti.
Recite nam gde je grobnica.
Ćao. Ko god da je glavni, morate poslati nadležne ovde.
Ovde.
Zatvorili smo.
Zatvorili ste?
Znate li da pokušavam da dremnem godinu i po?
Godinu i po.
Palim sveću na oba kraja, ulje u ponoć,
mnogo pre nego što je moja prijateljica kidnapovana.
I samo želim
da dignem noge uvis i popijem vino
koje sam verovatno previše umorna da pijem.
I želim masažu.
Hoću da mi neko masira ramena i stopala,
i želim to istovremeno.
I briga me ako to logistički nema smisla.
Jer sam naporno radila.
Isto tako znam da ste i vi.
Zato mi je mrsko što tražim od vas
da ostavite ovo mesto otvoreno još nekoliko minuta,
jer će u suprotnom,
moja veoma bliska prijateljica i njen model s korica
umreti.
Nema pogodnog ulaza, šefe!
A pećine?
To je previše opasno!
Onda ćemo biti veoma oprezni.
Hajde!
Ovuda. -Držim se pravila
da ne ulazim u veoma jezive pećine.
Džulijane? -Zove se Džulijan?
Više mi liči na Baka ili Brusa.
Idi prvi.
Hajde. Ne plašite se.
Pazite gde gazite.
Brus! -Džulijane! Ne. -Džulijane!
Pa...
Ne dozvolimo da ova smrt bude uzalud.
Samo napred. -Kako to misliš napred?
Nećemo valjda da idemo po njega.
Čoveče.
Nije to ništa. -Dobro.
Vratimo se do čamca.
Ovo je gotovo. Niko više ne mora da umre.
Ne, ne. To je povetarac.
Ima tunel. Ovo bi moglo da vodi do grobnice.
To je previše usko. -Govori u svoje ime.
Hajde. To je praktično tobogan.
Pre će biti kameni sfinkter. -Ili anus trola.
Dobro, vi ćete proći kroz anus...
Rupu, tunel!
Zašto ona? -Vi ste naš kanarinac u rudniku uglja.
Ne, to je nemoguće. Ne mogu.
Molim vas obavestite nas ako se provučete.
Ako vas ne budemo čuli, Fabio će umreti.
Samo malo, ja sam dama u nevolji?
U redu je. Dobro sam.
Ne mogu. Žao mi je. Ne mogu.
Šta je?
Osećaš li to?
Misliš na vekovima stara govna slepih miševa? Osećam to.
Duboko udahni.
Eto.
Možeš ti to, Loreta.
Mislim da vidim izlaz.
Zaboga!
Uspela sam!
Vidiš? Sasvim bezbedno.
Hajde. Na tebe je red.
Dolazim! Odmah stižem, u redu?
Zašto bi sagradili ovo ovde?
Ali kako neko da te obožava
ili da te se seća ako čak to ne može ni da vidi?
Nije to u pitanju.
Ovo nije spomenik Kalamanovoj moći.
Ovo je skrovište za ženu koja pati.
Taha je dolazila ovde da bude ovde sa svojim pokojnim draganom.
Samo je htela da bude sama.
Taha nas ne želi ovde.
Bože, začepi, Rafi.
To je samo vulkan.
Hajde.
Moramo da nastavimo.
U redu. Idemo, Mišićavko.
Otvori je.
Ne uznemiravaj ih. -Ona će nositi pokrivku za glavu.
Hajde. Nismo došli čak ovamo samo da odamo počast.
Ne mogu...
Izvini, bako.
Šta je to?
Jesu li to školjke?
Kruna je napravljena od školjki?
Gde je blago?
Ona ga grli.
Misliš mrtvog čoveka?
Gledajte.
To je njihovo udvaranje.
Kalaman traži nešto po ostrvu.
Retke crvene školjke.
Da dokaže svoju ljubav, davao joj je po jednu školjku svakog dana u godini
i od njih je napravio krunu,
svetlocrvenu poput plamena njihove ljubavi,
dok nije došao dan kad je prihvatila njegovu prosidbu.
Nikad se nije radilo o draguljima.
Bogatstvo Kalamana i Tahe nije bilo materijalno.
To je bila njihova ljubav.
O tome se radilo. To je bilo dovoljno.
To je sve?
Toliko vremena i novca
potrošio sam na šta, na jeftinu metaforu?
To je prilično bogata metafora. -Začepi!
Moramo da idemo. Moramo da idemo smesta.
Hajde. Idemo. -Ne, ne. Vi ostajete ovde.
Mislite da je sve ovo tako slatko i poetično.
Onda možete ostati ovde i provesti poslednje trenutke
razmišljajući o bogatstvu te metafore.
Ulazite. -Šta? Ne zezaj, čoveče.
Bože. Uđi. Uđi u grobnicu. -Dobro.
Pretpostavljam da je bolje biti zakopan živ nego mrtav.
Zapravo nije. -Stvarno šteta.
Ovo je strava priča.
Šteta što nećete moći da je ispričate. Hajde.
Ali oni će umreti. -I ti ćeš
ako ne prestaneš da izigravaš seka Persu! Dolazi ovamo!
Dobro je. Ovo nije aktivni košmar
koji imam od 14. godine.
Zašto ideš toliko brzo? Ovo nije trka.
Stani, ne! Šta to radiš? Vraćaj se ovamo!
Možda si kupio ostrvo, ali sad te ostrvo poseduje!
Ne možeš da me ostaviš ovde!
Rafi! Vrati se!
Treba mi čamac!
Stanite!
Upomoć!
Jedan od meštana mi je ukrao čamac!
Da li ste videli ženu?
Ona je brineta u šljokičastom kombinezonu.
Ne. Da li je ona u nevolji?
Ovo je nekako smešno.
Mislila sam da je
ovako nešto veoma romantično.
Stvarno?
Da budeš zaključan u kovčegu koga će zatrpati lava,
ili maženje mrtvih ljudi?
Ležanje sa voljenim koji je preminuo.
Kao što je Taha uradila.
Bože.
Izvini.
Izvini što nisam mogao da te spasem.
Izvini što nisam mogao da budem Deš.
U pravu si.
Ti nisi kao Deš.
Nisi uleteo na belom konju da me spaseš.
Uleteo si na pozajmljenom skuteru s razdrndanim auspuhom.
Da.
Deša, kakav si ti, nikad ne bih mogla da napišem.
Jer nikad nisam poznavala
Deša kao Alana.
Bila sam strašno uplašena da će me život opet povrediti
pa sam samo prestala da živim.
Nisam mogla da vidim dobre stvari pred sobom.
Samo mi je žao što te nisam videla ranije.
I ja imam nešto da priznam.
Stvarno mi se sviđalo kuda je išla naša nova priča.
Samo sam hteo da vidim kako će ispasti na kraju.
Avanture Lorete i Alana.
Ne, bio bi potreban bolji naslov od toga.
Da, sigurno. Sigurno.
Izvini. Tahina butna kost me bode.
Rafi mora da je ostavio to.
Kako to da zaboraviš pajser? To će nam pomoći da pobegnemo.
Ne, namerno ga je ostavio.
Kul. Oduvek sam ga gotivio.
Jedan... -Dobro.
Dva, tri! -Dobro.
Više bi mi se sviđao da nas nije ostavio ovde, ali...
Dobro.
Dulcius ex asperis.
Slađe je nakon poteškoća.
Nagore! Trči prema drveću!
Stani. Ne. Nema veze. Drva gore.
Dobro.
Možemo da se vratimo kroz tunel.
Ne. Tunel je nedostupan.
Dobro. Otvoren sam za nove ideje.
Eno struje. Možemo da je pratimo do okeana.
Otkud znamo šta je na drugoj strani?
Ne znamo.
Postoji samo jedan način da saznamo.
Vredi osipa. -Stvarno?
Alane?
Alane!
Alane?
Alane!
Bože! Živ si!
Živ sam. -Bože. Mislila sam da sam te ubila.
Je li to Bet? -Loreta!
Bet! -Bet! -Bet!
Bet!
Bet, ovde si!
Zašto si ovde?
Rekla sam ti da ti čuvam leđa, curo!
Tako mi je žao!
Uništila sam kombinezon!
Šta?
Nema veze! Kasnije.
Našla sam Britanca u pećini.
Mislila sam da je neki dečačić, ali ima bradu.
Bet, to je Ferfaks! On nas je kidnapovao!
On je zlikovac, Bet! Ubio mi je trenera!
Uhvatite ga!
Zaustavite ga!
Čuvam ti leđa, curo.
Kuda si bežao? Ovo je brod.
Ovaj tip je urnebesan.
Držim te.
Plivajte do stene!
Ne držim te. Ne, držim te. -Ne, ja držim tebe.
Pokupićemo vas. Biće u redu.
"Pronašavši utočište na obližnjoj steni,
izvukao ju je iz vode,
njegove moćne ruke privukle su njeno telo blizu.
Alan je prošaputao..." -Bezbedna si sada.
"U tom trenutku, Loreta je mogla da oseti da je nova avantura tek počinjala.
Silovita strast usled toga što su se izvukli za dlaku
samo je potpalila Loretinu žudnju za njim.
Žudela je za vrelom lavom koja će uskoro pulsirati od njegovog..."
Nemoj da staješ kad je najlepše.
Čitala je ona već takve stvari.
Zar ti nisam rekao? Najlepša plaža na svetu.
Možda bih kasnije mogao da ti pokažem Čarobnu uvalu?
Ne, povedi Rendi.
Upamti, ti si moj platonski muški prijatelj.
Platonski? Sviđa mi se kako to zvuči.
Nisam siguran šta to znači, ali sviđa mi se kako zvuči.
Evo, Rendi.
Draga. -Pravi si anđeo. Hvala.
Otkud si znala?
Lep način da se okonča promovisanje knjige, zar ne?
Imam frazu koju volim da koristim u ovakvim trenucima.
Quid deinde?
To je latinski. Znači, "Šta je sledeće?"
Quid cogitas?
Buka di Bepo.
Da. Uopšte ne znam latinski.
Našao sam to za ovaj trenutak sada.
Šta je sledeće?
Kako bi ovo napisala? -Ne znam.
Kako bi ti ovo napisao? -Stvarno želiš da napišem ovo?
Pokušaj. Probaj. -Dobro. Napisaću.
Dobro.
"Mi smo... Oni su stajali na plaži."
To priprema teren za publiku. Znaju gde smo.
Već se smeješ. Zašto mi se smeješ?
Ne smejem se. -Smeješ se. -Smešim se.
"Palme su iznad devojčine braon
kose nalik kori.
Mrtva meduza je..."
Samo opisuješ ono što trenutno vidiš.
"Nervozan je jer mu se ona stvarno sviđa."
Lepo pišeš.
Hvala. -Nema na čemu. -Nastaviću.
"Zagledao joj se duboko u oči.
Jedino što se moglo uporediti s pulsiranjem tog okeana
bilo je lupanje u..." -Ne možeš koristiti "lupanje". -Zašto ne?
Ne možeš odmah ubaciti lupanje.
Ti to koristiš stalno. -Ne na početku. Moraš zaslužiti lupanje.
Ko je tebe učinio kraljicom lupanja? -To je obično u 4. poglavlju.
To spominješ na odgovarajući način u četvrtom.
Ti koristiš to u svim poglavljima. "Pulsiranje."
To je preteča lupanju.
"Talasanje." -Upravo si skočio na peto poglavlje.
A da se samo poljube? Zašto ne? -Običan poljubac?
Da. Kao poljubac na početku poglavlja.
Dobra sam u započinjanju...
Kako je bilo? Neke beleške?
Veoma dobar pokušaj prvog poglavlja.
Preveo: Bambula
IMA JOŠ...
Bio si mrtav.
Mozak ti je izleteo kroz lice i udario me pozadi po vratu.
Bio mi je u ustima. -Ne govori da ti je bio u ustima.
Mogao sam da te okusim. -Ne govori to.
Samo koristimo 10% našeg mozga, pa sam prebacio na drugih 10%.
Znači, dobro si?
Sto posto.
Mislim 10%.
Mislili smo da si mrtav.
Normalno, imam neke probleme s besom koje treba da rešim.
Naravno. -I sa ozlojeđenošću.
Drago mi je što te vidim, čoveče.
Stišajmo se.
Zatvaramo oči i ponovo se povezujemo sa svojim dahom.
Sjajno.