Co si dáš? Víno?
Není třeba.
Cokoliv máš.
Takže kávu.
- Jasně. - Počkej.
Posaď se. Přinesu ji.
Tak…
Poslouchám.
Bála ses mě?
Bála ses, že by tě někdo mohl sesadit?
Když jsi byla v záři reflektorů a nemělas nikoho.
Každý večer, každou show.
Všichni měli plno keců.
Ne.
A nikdy jsem neřekla, že nikoho nemám a všichni mají plno keců.
- Je to týmová práce. - Blbost.
Dobře.
Mluv.
Být v televizi je těžké.
- Ano, jsi tam sama. - Ale Kenan ti mluvil do ucha.
To je pravda. Kenan mi mluvil do ucha.
Nunu byl v režii.
Taky jsem měla Müge.
Takže to byla týmová práce.
Ne válka. Můžeme tomu říkat třeba závod nebo soutěž.
Ano.
Ale…
Přesně tak.
Mysleli jsme si, že se nám nemůže nic stát,
tak konkrétně já jsem se tě vůbec nebála.
Nepodezřívala jsem tě.
Nepodezřívala bych tě ani zpětně.
Proč?
- Jak to, že jsi to nečekala? - Arogance, Asli.
Jak nám říkáš? Generace X, dinosauři. To je fuk.
Naše arogance ti vyšlapala cestu. Chápeš?
Nebrali jsme tě vážně, a tak ti nikdo nebránil.
Myslíš, že se mi stoupalo snadno?
Samozřejmě. Takhle.
Mysleli jsme si, že nám nikdo nezalže a nic takového si nedovolí.
A už vůbec ne malá holka. Jak by mohla?
Neviděli jsme, co se nám dělo přímo pod nosem.
Ale já to dokázala.
Měla jsem kuráž.
Chápeš?
Všichni jste popadali jako mouchy.
Ano.
Koukáš na mě?
Koukala jsem.
Koukám pořád.
Co na mě říkáš?
Neptáš se té pravé.
Nestarej se, co si myslím.
Čteš komentáře na sociálních sítích?
Porovnávají nás.
Některým přijdu lepší, jiní mě shazují.
- Čteš je někdy? - Nečtu.
Jak to? Nejsi zvědavá, co si lidi myslí?
Jsem.
Ale nezajímá mě, co píšou.
Lidé neříkají vždycky to, co si myslí, Asli.
Říkají jen, co chtějí. A na sociálních sítích zrovna tak.
Lidé říkají, co říct chtějí.
Ne to, co si myslí nebo cítí.
Nemáme sledovat sociální sítě?
Dělej, co chceš. Jen si to srovnej v hlavě.
A jestli tě to mate, nesleduj je.
Je to na tobě.
Dáme si víno?
Dobře.
Víš, kde ho najít.
Co to…
Gül je pryč. Vykopli ji.
- Já vím. - Myslela jsem, že Gül je neporazitelná.
Je. Bude v pořádku. Je dobrá ředitelka.
Chrání zájmy korporace.
A krom toho, ptáčku,
prohrála bitvu, ne válku.
No jistě, Gül je přeci tvoje spolužačka.
Studovala ve Státech. Šly jste stejnou cestou.
Ano, Asli.
Jsme privilegované děti. Dobře?
Pomohlo nám to získat v životě náskok.
Máš pravdu.
Ale postupem času se věci mění.
Jsme si rovné. Už nás dělí jenom talent.
Myslíš, že nemám talent?
Ale no tak.
Já na to mám.
Řekněme, že nejsem fanoušek tvojí práce.
Vážně?
Jenomže, Lale,
moje sledovanost mluví za vše.
Je vyšší než tvoje.
I když nejsi fanoušek mojí práce.
Myslela sis, že mě hned vyrazí, co?
Proč jsi tady, Asli?
Bála jsem se o tebe.
Jsem v pohodě, zlato.
Děkuju.
Mám se skvěle. Díky.
Jsi přece moje mistrová. Moje učitelka.
Učitelé se mají o prázdninách navštěvovat, ať se necítí sami.
Rodiče budou říkat dětem, až tě uvidí v samoobsluze:
„Možná si ji nepamatuješ, ale bývala slavná.“
Bůh ti žehnej.
Jsi laskavá, díky.
Lale?
Měla by sis nechat udělat víčka.
Vypadáš unaveně.
Máš pravdu.
Taky jsem o tom přemýšlela.
Brýle na čtení mi nesedí dobře.
Dost jsi zhubla.
Víš, co se říká. Staré ženské jsou buď krávy nebo kozy.
Tak to asi budu koza. Prima.
Klidně budu koza.
Na něco se tě zeptám.
Nestýská se ti po tvých dnech slávy?
Chyběla mi práce, ano.
Proto jsem se vrátila.
A plánuješ mě sesadit.
Nic takového neplánuju.
Upřímně řečeno
se o tebe nestarám.
Jak sis koupila ten dům?
Na hypotéku? Bylo to těžké?
Nebo už jsi nevěděla, kam ty peníze strčit?
A co tohle?
Běhalas po krámech a vybrala sis to,
nebo to sem položil dekoratér?
A tví staří známí?
Kamarádíš se i s někým, kdo není bohatý a slavný?
Nebo tě štve, že ti závidí, a tak se jim vyhýbáš?
Všichni po tobě něco chtějí, co? Děs.
To nesnáším.
Muselas změnit kamarády. Nedalo se nic dělat.
To je správný.
Ale na co myslíš večer před spaním?
Nebo na co jsi myslela?
- Říkala sis, že válíš? - Skončilas?
Ne.
Ale povídej.
Dobře.
Tak s tím domem.
Když jsme se se Selimem rozhodli koupit dům,
ve světě byla válka
a já bohužel neustále cestovala do zahraničí.
Takže tenhle dům a všechno, co tu vidíš, vybral Selim s holkama.
Já jsem sem přišla jako host mnohem později.
Dlouho jsem si zvykala.
Co se týče kamarádů,
některé jsem musela přestat vídat,
protože tvrdě kritizovali moji kariéru a mateřství.
Nebyla jsem naštvaná, jen zraněná.
Jsme lidé. Je to přirozené. Takže některé jsem odřízla.
S ostatními se navzdory odlišnostem dál scházíme,
trávíme spolu čas a bavíme se.
Večer se dívám na videa od Selima. To je moje večerní rutina.
Selim mi nahrává výjimečné momenty holčiček a posílá mi je.
Jejich hry a vystoupení.
Dívám se na ně.
Spokojená?
A kdy přesně to cvaklo?
Co myslíš?
Kdy přesně to cvaklo tak,
že sis uvědomila,
že už není cesty zpět.
„Jsem bohatá. Tohle mi nikdo nevezme.
Můžu pít drahé víno, kdykoliv budu chtít.“
Kdy se to stalo?
Žádné takové cvaknutí není.
Špatné zprávy, moje milá Asli.
Tohle víno je dneska moje.
Ale zítra ho už mít nemusím.
Mívala jsem vysokou sledovanost, a teď ji nemám.
Mám úspěchy i neúspěchy, Asli.
To je život.
Tomu neutečeš, musíš si všechno prožít.
No tak.
Proč jsi tady?
Ale buď ke mně upřímná.
Povídej.
Proč?
Mám strach.
To bys měla.
Správně.
Nemůžu to vystát!
Je to hnus a děs.
Jo, já vím, hnus mi není cizí.
Nenamáhej se to říkat.
Jsem hnusná a ohavná, že jo?
Na přátelství a etiku kašlu.
Ale stejně…
Jsi nešťastná.
Výhra mi měla přinést štěstí.
Kdo ti to nalhal?
Ty jsi šťastná?
Bylas šťastná?
Nemyslela jsem na to.
Nic tě netěší, že jo?
Selim, holky, tenhle dům,
sledovanost, ocenění.
Nic.
Otrávil nás úspěch a sláva.
Jsme prokleté.
Teď už nikdy nebudeme šťastné.
Mluv za sebe.
Jasné?
Já mám rodinu.
Mám svoje děti.
Mám skutečný domov.
Nelži!
Pro jednou mi nelži!
Mluvíš s Asli Tunaovou, pozor na jazyk.
Já si tě nevážím, Asli Tunaová.
- Vážíš! - Nevážím!
- Ale ano! - Ne.
Ale ano!
Dáváš si se mnou víno po ránu,
a manžel na tebe čeká venku. Proč?
Protože to já jsem tě shodila z trůnu.
Ty ne.
To byla Müge.
- Tak Müge? - Ano, Müge!
Takže to byla vaše zásluha.
Protože tohle jste si mohly provést jen vy samy.
Samozřejmě že se na mě díváš. Stejně jako celé Turecko.
Lidi ze mě nemůžou spustit oči.
Na bouračku taky kouká každý, zlato.
- Jdi do prdele! - Co ode mě chceš?
Co ode mě chceš, Asli?
Už toho mám dost!
Tohle, Lale. Chci tohle.
Nikdo na světě není jako my dvě.
Jenom my se chápeme.
Já chci tohle. Mluvit.
My dvě nikdy nebudeme ve stejné lize, ani na jedné lodi, Asli.
Jsme naprosto odlišné.
Fajn. Aspoň něco.
Co je? Nemáš žádnou hrdost?
Nevážíš si sama sebe?
Utvrď si charakter!
Proč se mnou pořád soutěžíš?
A ty?
Neustále lžeš sama sobě, chováš se jako expertka na etiku.
Přiznej si, že chceš být jako já.
Chceš jít za svým srdcem, ale nemůžeš. Proč?
Protože se zoufale snažíš být dobrá.
Přátelé, zásady, rodina. Jsou pro tebe důležité, co?
Ale uvnitř hoříš, Lale.
Přiznej to.
- Závidíš mi. - Prosím tě!
- Tobě? - Ano, mně.
Jdi do prdele.
Ne kvůli mému úspěchu nebo oceněním,
ale závidíš mi, že se přijímám.
Protože ty visíš na etice.
Sakra.
Lale, bývala jsi rock'n'rollová dáma.
Teď si tu hraješ na rodinku.
Na šťastnou rodinku.
Je to smutný.
Vypadni z mého domu. Běž.
Dělej, vypadni. Mám práci. Rychle.
Pusť mě.
Nevím, jaké je být matka,
ale venku tě chápu přesně.
Tvůj život se skládá jen ze dvou věcí.
Ze sledovanosti…
a z Kenana.
Ale neumíš to přiznat ani sama sobě.
Nikdo kromě mě ti nerozumí, Lale.
Fajn.
Když jsme u té upřímnosti,
něco ti řeknu.
Lidé potřebují lásku.
Poslouchej.
Nemluvím o oblíbenosti.
Ty sama musíš něco milovat.
Být člověkem a prožívat city
není slabost.
Občas se prostě musíš s někým sblížit.
Osamělost je k ničemu.
Chápeš?
Všechno prožívám. Jsem naživu, mám city.
To ti říká veterán.
Zapiš si to, jasný?
Teď vypadni.
Všechno v pořádku?
Ano.
Dovolená může začít.
Jedeme.
NA KŘÍDLECH CTIŽÁDOSTI
AHOJ… LALE MÁ POŘÁD NÍZKOU SLEDOVANOST.
JE TU BLÁZINEC.
VYKAŠLALA SE NA SPONZORY, ČEKÁME SOFISTIKOVANĚJŠÍ SHOW.
VYPADÁ TO, ŽE BRZY BUDE ZASE SLAVNÁ.
BUDU VÁS PRŮBĚŽNĚ INFORMOVAT, ŽÁDNÝ STRACH.
CHCI SE S VÁMI PODĚLIT O NEJNOVĚJŠÍ DRBY.
LALE KIRANOVÁ JE ZPÁTKY!
NĚCO NA LALE MÁM, NEPTEJ SE, KDO JSEM.
ŘEKNU TI, JAK SE LALE DOSTALA K MOCI A JAK ŠLA PŘES MRTVOLY.
LALE NEVÁHALA NIČIT LIDI KOLEM SEBE.
ONA A KENAN BYLI MILENCI.
ZANEDBÁVÁ SVOJE DĚTI. VŠECHNO JE JEN NA OKO.
To je Müge.
Müge Türkmenová?
Neříkej to Lale.
Ale…
Nezvládla by to. Mrzelo by ji to.
Nebylo by lepší, kdyby to věděla?
Nechci, aby to věděla, konec diskuze, Yusufe.
Tak tohle je vaše práce?
Chráníte Lale před póvlem a špatnostmi světa.
Zvláštní, jste jako květina a zahradník.
To je fuk.
V sobotu máme večírek, pošli mi seznam hostů.
- Jsem pozvaný? - Ano. Máš kontakty.
Lidi, kterým voláš a tak.
Takže já vám pošlu seznam lidí.
A můžu přijít. Ano?
Nech toho, nebo ti natáhnu,
a to se bude Lale špatně vysvětlovat. Běž.
Tak dobře. Hezký den.
Ahoj, Kenane.
- Kdo volá? - Tady Güliz.
A neptej se, která jsem. Musím se s tebou vidět. O samotě.
Mám pro tebe návrh. Zajímá tě to?
Já vím, kdo je u vás skutečný zázrak.
Jak je to možné?
Povídej.
Vlastní zkušenost?
Bože můj. Budeš to hrát na věk?
Poslouchám tě, Güliz.
Mluv.
Pojď ke mně.
K tobě?
Do televize.
Co je? Myslím to vážně.
Jo, já vím. V téhle branži děláte roky. Je to váš rajón a tak dále.
Ale teď ji vedu já.
Strejda Sulhi mi kryje záda.
To máš dobrý.
Férovost jsme probrali. Vidíš.
Zvládla jsem to navzdory svému věku.
Jasně.
Tady je můj návrh.
Nabízím ti absolutní svobodu. Stačí kývnout.
Začneme novou show.
Stvoříme novou hvězdu.
Vím, že za tím vším stojíš ty. Jsi třída.
Fajn. Promysli to.
Vy si rádi věci promýšlíte.
Pak dej vědět, jaké máš podmínky.
- Dva! - Jo, snažím se jít domů…
- Netoč mě, kámo. - Nech toho!
Lidé potřebují lásku.
Nemluvím o oblíbenosti. Ty sama musíš něco milovat.
Být člověkem
a prožívat city není slabost.
Byli jsme tak hodný mlaďoši.
Že jo?
V tom věku je možné všechno.
Život je samé překvapení.
Pořád si říkáš, co bude dál?
Co bude dál?
- Jako že si pořád děláš starosti? - Naopak.
Je to vzrušující.
Máš neomezené možnosti.
A co ty?
Těšíš se někdy?
Kdy tě naposledy něco nadchlo?
Poslyš, vím, že máš těžké období,
ale o tom teď nemluvíš.
Víš co…
Pojďme se pomilovat na pláž.
Na pláž?
Jako kdysi.
To nebylo se mnou.
Není mi dobře.
Hlava bojuje proti srdci.
Pojď, vezmu tě domů.
- Ano. - Pojď.
Vezmi mě domů.
Do postele.
Pojď sem.
Opravdu tě chci milovat.
Prosím?
Jsi můj manžel.
Jsi Selim.
Jsi dokonalý.
A ty bys mě chtěla milovat.
- Ano? - Copak, zlato?
Nemůžu spát. Jsem nervózní.
O co jde?
O víkendu u tebe bude party.
Ale ne.
Lale o víkendu pořádá každoroční večírek.
Nejspíš pozvala všechny.
A všichni pozvaný asi přijdou.
Pokud nebudou mít něco důležitějšího na práci.
A co Zerrin? Je ve zrovna městě.
Ty jsi mazaná. Máš pravdu.
Ale Kenan už ji určitě pozval.
- Měla by přijít k nám. - A taky přijde, Müge.
Nepotřebuje závan nostalgie.
Dobře, vyřídím to.
Zavolám jí osobně.
Se Zerrin se nedá spojit tak snadno.
Je to dost těžké. Měla by ji pozvat Güliz.
- Jejich rodiny se znají. - Já jí zavolám a ona přijde, Müge.
Dobře. Máš pravdu.
Ty to zvládneš. O zbytek se postarám já. Skvěle.
Takže o víkendu bude u tebe party.
Dobře. Super.
Ano. Píšu si.
Dobrý den, Zerrin.
Chyběla jste nám.
Ano, mluvili jsme o vás s Lale. Rádi vás uvidíme.
Bude nám ctí.
Dobrá, tak brzy na viděnou.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Dobré ráno. Ať se daří.
Á, uvítací výbor. Pozor, ať tu nezapustíte kořeny.
- Dobré ráno, Lale. - Dobrý den.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
Dobré ráno, Lale.
- Hezký účes. - Díky.
- Dobrý den. - Ahoj.
- Máte se? - Dobře. A ty?
Já taky, díky.
- Kenan tu ještě není? - Pracuje z domova.
Ale nebojte, všechno je online a aktuální.
Opravdu?
A my připravujeme váš večírek.
Řeší to Rifat. Mám něco vyřídit?
- Ne, díky. - Není zač.
Pondělí, úterý, středa, čtvrtek, pátek.
Tvůj život se skládá jen ze dvou věcí.
Ze sledovanosti
a z Kenana.
Müge, tak co bude?
Poslala jsem Zerrin dárky, ale pořád mi nezvedá telefon.
- Přijde k nám, že jo? - Klid. Ano, vypadá to tak.
To nestačí, Müge.
Chci, aby šla k nám, ne k Lale.
Uklidni se, postarám se o to.
To bys měla.
Díky.
Počasí se měnit nemá. Dejte pozor na hořáky.
- Co se tak tváříš? Co se děje? - Nic.
Jen se dívám.
Je to jako dřív.
Obávám se, že ano.
Večírek pro lidi, které stojí za to poznat.
Kde je Kenan?
Nemám tušení. Pracuje z domova.
Proč?
Nevím.
- Pohádali jste se? - Ne, proč?
Je to zvláštní.
- Takhle to nejde. - Proč jsou ty stoly pořád prázdné?
Rychle, hoďte sebou. Víte, kolik je hodin? Šup.
- Zařiďte to, prosím. - Zlato.
Güliz mi řekla, že zavolala Zerrin a že přijde.
Bude to skvělé, naprostá senzace.
- Müge? - Ano, drahá.
Na večírcích u Lale ses tolik nedřela, viď?
Ne, tohle dělám kvůli naší práci.
Tys Lale podrazila a nechceš, aby se zase proslavila.
Protože jestli se vrátí, tak tě zabije. Viděly jste se od té doby?
Lale není noční zvíře.
- Pochybuju, že jste se potkaly. - Ne, nikdy.
- Nebuď nervózní. - Ne.
Neptám se, jestli hraješ na obě strany. Jen jsem zvědavá.
Mimochodem, super sako.
Jé, díky.
Ty šaty ti sluší. Jen něco zkontoroluju.
Pardon.
Poslyšte, ty květiny…
Je to nádhera, jako vždycky.
Děkuji, mám radost. Sotva jsem měla čas něco zařídit.
Ale prosím tě, tvůj dotek tu ze všeho úplně sálá.
Děkuju. Díky, že jste přišly.
- Jsem ráda, že tu jste. Uvidíme se. - Zatím.
- Lale, drahoušku. - Sedo.
Nebudu tě líbat, ať ti neničím líčení.
- Vypadáš skvěle. - Díky.
- Dej si skleničku. - Popovídáme si pak.
Proč červená?
Je to vínová.
- Jsou mi volné. Sluší mi? - Ty nejíš.
Ztrácíš se před očima. Opatrně.
Chceš říct, že ošklivím?
Ty?
Ty nikdy nezošklivíš.
Jsi nádherná.
Přišel jsi s Gül?
S Gül?
- Tak jak se daří, Sedo? - Velmi dobře.
Co se děje?
Všechno je perfektní.
- Je tu Zerrin? - Není.
Jste nějaká skleslá. Děje se něco?
Ano.
Něco se děje, někdo mě chce podrazit.
Něco tu nehraje.
Güliz.
- Ani jsi mě nenavštívila. - Sotva jsem se přestěhovala.
Škoda, chtěla jsem tě představit lidem v BBC.
To je smůla.
Dobrý den, Zerrin, já jsem Müge, šéfredaktorka.
- Vyrostla jsem na vás… - Dobrý den, Zerrin.
Vítejte u mě doma. Asli Tunaová.
Asli Tunaová.
Já vím.
Zahříváš Lale židli.
Víte,
ta židle si nestěžuje.
Bývalá majitelka jí nechybí.
A vy jste tady.
Nedělá vám problém sedět na dvou židlích najednou?
Prosím?
Kdybychom náhodou skončili a bývalí hráči se vrátili.
Ale taky se chcete pojistit, kdybychom zůstali.
„Staříci vyhrají.“
Být mladý není zločin.
Děláte, že jsme jen hosti a nezasloužíme si tu být.
Vy jste tu hru vymysleli a generace X ji hrála.
- Nechápu. Kdo máme být „my“? - Přece vy.
Vaše generace.
Boomeři.
Tak to byla rychlá sociální analýza.
- Co podnikneme? - Nemáš žádnou úctu.
Obávám se, že úcta nemá s věkem co dělat.
Naopak, s věkem získáváš zkušenosti.
Tak třeba já.
Stačí mi jeden pohled a vím,
kdo na to nemá.
Pojď se mnou, užijeme si večírek.
- Přišla jsem jen kvůli tobě. - Já vím.
Musím ti říct, co udělali naši.
Přísahám, že mám návaly horka.
Dej mi to.
Müge, mohla byste mi pomoct?
- Nevím, co mám dělat. - Co se děje?
- Někdo zvrací. - Cože?
Nevím, kdo to je a nechci, aby byla scéna.
- Kde je? - Tam, v tom pokoji.
To jsem přesně potřebovala.
Haló? Co je?
U baru je nějaký problém. Postarám se o to.
- Dobře, běž. Tamhle? - Ano.
Hned jsem tam.
Promiňte, jste v pořádku?
Nepotřebujete pomoct?
Půjdu se po něčem podívat.
Já nechtěla, ale byla to jediná možnost. Kdyby to šlo nějak…
- Můžeme si promluvit? - Bavíme se.
Prosím. Je to naléhavé.
Dobře. Hned jsem zpátky.
Co se děje?
- Musíme si promluvit. - Mluvíme, tak povídej.
V soukromí.
Dobře.
Pojď dál. Personál a hosté jsou všude. Tady bude klid.
DALŠÍ PROPAST
Tak povídej.
Co? Mám mluvit já? To tys nás sem přivedl.
Už jsem se tě na to ptal.
- Distancuješ se. - Ne, Kenane.
Tak proč se mi vyhýbáš?
Co ti na mně vadí?
To není pravda. Proč si to myslíš?
Jsi prima, jsi skvělý.
Prostě máš novou.
Mluvím o Gül.
Stálý vztah s někým novým ti prospěje,
navíc po tak dlouhé době.
Gül je na to ideální. Je to skvělé.
- Že jsme s Gül spolu? - Ano.
Co je na tom?
Rozumím.
- Co je to? - Dárky na rozloučenou pro hosty.
Jeden si vezmu. Taky jsem host.
Vezmi si i taštičku. Je to hezčí.
Díky.
Na.
Já whisky nechtěl.
Přinesl ji Cem. Je to speciální blend.
Ty nepiješ?
Já…
- Asi o whisky moc nevím. - Myslíš, že já jo?
Zdá se, že ano.
Vždycky jsi v klidu.
Vždycky víš, co děláš.
Tak to zvenčí vypadá?
Pálí, viď?
Pálí.
Občas si to pálení užíváš.
- A jindy ti vyrazí dech. - Přesně tak.
Je to nezdravý způsob života.
Nesvědčí mi.
Přestaneš pít?
Asi ano.
Bude mi to chybět.
Ale musím.
A ty?
Ta byla poslední.
Zatím.
Dobrou noc.
Bylo to skvělé jako vždycky.
- Chybělas mi. - Brzy se uvidíme.
- Ano. - Zavolej.
- Dobrou noc. - Ahoj.
- V Izmiru bylo k zemětřesení. - Cože?
- A síla? - Prý 5,4, ale nemáme oficiální vyjádření.
- Mám jít? - Běž, zařídím odvoz.
Dobře.
ZEMĚTŘESENÍ O SÍLE 5,4 STUPNĚ
Čtyři budovy se zřítily.
Informace máme jen o zraněných.
- Počet obětí je zatím neznámý. - Pomoc!
To jsou hlasy.
Slyším z toho domu hlasy!
Strážníku, prosím…
Další zemětřesení! Utíkejte!
Překlad titulků: Antonie Dědečková