Što bi htjela popiti? Vino?
Ne, ne treba.
Što god imaš.
Onda kavu.
-Dobro. -Čekaj.
Sjedni. Ja idem po nju.
Eto.
Slušam.
Jesi li me se bojala?
Drugim riječima, jesi li se bojala mogućnosti da te netko sruši?
Dok sjediš pod reflektorima i nitko nije uz tebe.
Svake večeri, svaku emisiju.
Svi samo seru.
Ne.
Prvo, nikad nisam rekla: „Nitko nije uz mene. Svi samo seru.”
-To je timski rad. -Prestani!
Dobro.
Slušam.
Teško je biti na ekranu.
-Da, ondje si sama. -Ali ti imaš Kenana koji ti šapće u uho.
Istina. Imam Kenana koji mi šapće u uho.
I Nunua u režiji.
Uz mene je bila i Müge.
Znači, to je timski rad.
To nije rat. Možemo to zvati utrkom ili natjecanjem.
Da.
Ali eto!
Da. Tako je.
To se dogodilo zato što smo mislili da meni i nama nitko ništa ne može.
Ja te se, recimo, nikad nisam bojala.
Nisam sumnjala.
I da sam promatrala izvana, ne bih posumnjala u tebe.
A zašto?
-Kako to da nisi ništa očekivala? -Arogancija, Aslı.
Kako nas ono zovete? Generacija X? Starci? Svejedno.
Naša ti je arogancija otvorila put. Razumiješ li?
Nismo te shvaćali ozbiljno pa si doletjela na krilima ambicije.
-Misliš da je meni bilo lako doći do vrha? -Naravno da jest. Ovako!
Jer smo mislili da nam nitko neće lagati ni usuditi se poduzeti onako nešto.
Osobito djevojčica. Kako bi mogla?
Nismo vidjeli ono što nam je bilo pred nosom.
Ali jesam.
Usudila sam se.
Vidiš?
Svi ste pali kao pokošeni.
Jesmo.
Gledala si me?
Jesam.
Još te gledam.
Što misliš?
Pitaš pogrešnu osobu.
Nije bitno što ja mislim.
Čitaš li komentare na društvenim mrežama?
Uspoređuju nas.
Nekima sam bolja, a neki me kritiziraju, naravno.
-Čitaš li ih ikad? -Ne.
Kako to misliš? Zar te ne zanima što misle?
Zanima me.
Ali ne ono o čemu pišu.
Ljudi ne kažu uvijek što zaista osjećaju ili misle.
Kažu ono što žele reći. I na društvenim je mrežama tako.
Ondje ljudi kažu što god žele.
A ne ono što zaista misle ili osjećaju.
Ne treba gledati društvene mreže?
Ma možeš! Slobodno. Ako ih znaš pravilno interpretirati.
Ali nemoj ih gledati ako te zbunjuju.
O tebi ovisi.
Može to vino?
U redu.
Znaš gdje je.
Ma daj…
Gül je otišla. Izbacili su je.
-Čula sam. -Mislila sam da su takvi nepobjedivi.
Jesu. Gül će biti dobro. Ona je dobra menadžerica.
Štiti interese tvrtke.
Osim toga, ptičice,
gubitak bitke ne znači poraz.
Da, pardon. Gül je završila dobar koledž.
Studirala je u SAD-u. Vas dvije imate sličan životni put.
Da, Aslı.
Mi smo povlaštena djeca. U redu?
To nam je možda pomoglo da steknemo prednost u životu.
Imaš pravo.
Ali usput se situacija promijeni.
Postanemo ravnopravni. Dijeli nas samo talent.
Misliš da nemam talenta?
Pogledaj me.
Imam sve što treba.
Ne mogu reći da mi se sviđa kako radiš.
Ma nemoj!
Ali draga Lale,
gledanost govori sama za sebe.
Bolja sam od tebe.
Iako se tebi ne sviđa kako radim.
Mislila si da ću ući kroz jedna vrata i odjebati kroz druga.
Zašto si došla, Aslı?
Zabrinuta sam za tebe.
Ja sam dobro, dušo.
Hvala.
Sjajno sam. Hvala.
Ipak si ti moja učiteljica.
Trebala bih te posjetiti za blagdane da se ne osjetiš zaboravljeno.
Kada te vide u supermarketu, ljudi će reći djeci:
„Možda je se ne sjećaš, ali bila je poznata.”
Bog te blagoslovio.
Jako si draga. Hvala ti.
Lale?
Trebala bi srediti kapke.
Izgledaš umorno.
Imaš pravo. I ja sam o tome razmišljala.
Neudobno mi je kad stavim naočale za čitanje.
I smršavjela si.
Znaš kako kažu: starije su žene ili kao krave ili kao koze.
Znači, ja sam koza. Zgodno. Koza je dobra. Zašto ne?
Da te nešto pitam.
Zar ti nikad ne fale dani tvoje slave?
Falio mi je posao.
Zato sam se vratila.
I plan ti je da me srušiš.
Nemam takve planove.
Iskreno,
zaista me nije briga.
Kako si kupila ovu kuću?
Imaš li kredit? Je li bilo teško?
Ili više nisi znala kamo bi s novcem?
Evo, recimo ovo.
Jesi li švrljala po trgovinama i sama to izabrala
ili ti je to dekorater ovamo stavio?
A stari prijatelji?
Održavaš li vezu s onima koji nisu bogati i uspješni?
Ili ti je dosta njihove zavisti pa ih se kloniš?
Svi nešto žele od tebe, zar ne? To je grozno.
Mrzim to.
Morala si promijeniti prijatelje. Što si drugo mogla?
Imaš pravo.
Ali o čemu razmišljaš kad navečer legneš?
Mislim, o čemu si razmišljala?
-Nešto tipa: „To, rasturila sam”? -Jesi li završila?
Nisam.
Ali samo ti reci.
Dobro.
Počnimo ovom kućom.
Kad smo Selim i ja odlučili kupiti kuću,
u svijetu se vodio rat
i ja sam, nažalost, stalno putovala po inozemstvu.
Zato su Selim i cure odabrali ovu kuću i sve što vidiš u njoj.
Došla sam u nju kao gost mnogo kasnije.
Dugo sam se privikavala na nju.
Što se prijatelja tiče, da, morala sam prekinuti odnos s nekima
jer su imali grube komentare o mojoj karijeri i majčinstvu.
Nisam se ljutila, ali povrijedili su me.
Ljudi smo, to je prirodno. Neki od njih su otpali.
S drugima se još viđamo bez obzira na razlike
i lijepo se družimo.
Navečer gledam videe koje mi Selim šalje. To je moja večernja rutina.
Selim snima posebne trenutke mojih kćeri i šalje mi ih.
Njihove nastupe i predstave.
Gledam ih.
Zadovoljna?
Kad se točno prelomilo?
Prelomilo se? Što?
Sigurno ti se u nekom času prelomilo
i rekla si: „Evo, to je to.
Više nema povratka.
Bogata sam. Ovo mi više nitko ne može uzeti.
Sad mogu piti ovo skupo vino kad god hoću.”
U kojem trenutku?
Nema takvog trenutka. I nema nikakvog prelamanja.
Imam lošu vijest za tebe, Aslı.
Ovo je vino danas moje. I pijem ga.
Sutra ga možda neću imati.
Imala sam visoku gledanost, sad nemam.
Uspjeh je moj, baš kao i neuspjeh.
To je život.
Ne možeš se riješiti neugodnosti. Moraš živjeti s njima.
Pogledaj me.
Zašto si došla?
Molim te, iskreno mi reci.
Reci mi.
Zašto?
Bojim se.
I trebaš.
Tako to ide.
Ne mogu to podnijeti!
To je prljavo! I grozno!
Znam da mi to ne bi smjelo smetati.
Ja ću to reći da ti ne moraš:
ja sam najprljavija. Odvratna sam, zar ne?
Prijateljstvo, etika… Meni ta sranja ništa ne znače.
Ali svejedno…
Nesretna si.
Mislila sam da uspjeh znači sreću.
Tko ti je rekao tu laž?
Jesi li ti sretna?
Ili, jesi li tada bila sretna?
Ne razmišljam o tome.
Tebe ništa ne usrećuje, zar ne?
Selim, kćeri, ova kuća,
gledanost, nagrada.
Ništa.
Zatrovali su nas uspjeh i slava.
Proklete smo.
Sad nas više ništa ne može usrećiti.
Govori u svoje ime.
Dobro?
Ja imam obitelj.
Imam svoju dječicu.
Imam stvarno uporište u životu.
Ne laži mi!
Jedanput u životu nemoj mi lagati!
Razgovaraš s Aslı Tunom, zato pazi što govoriš.
Ne poštujem te, Aslı Tuna.
-Poštuješ! -Ne!
-Poštuješ! -Ne.
Poštuješ.
Ujutro piješ vino sa mnom
dok te muž vani čeka. Zašto?
Zato što sam te svrgnula s one stolice.
Nisi ti.
Nego Müge.
-Müge? -Da, Müge!
Znači, to je vaše djelo!
Jer takvo što možete učiniti samo jedna drugoj?
Gledala si me. Očito. Cijela me Turska gleda.
Ljudi me ne mogu prestati gledati.
Svi zure i u prometnu nesreću, dušo.
-Jebi se! -Što hoćeš od mene?
Što hoćeš od mene, Aslı?
Dosta mi je!
Ovo, Lale! Hoću ovo!
Na svijetu ne postoji nitko poput nas dvije.
Samo mi razumijemo jedna drugu. Želim ovo, razgovarati.
Ti i ja nikad nećemo biti u istoj ligi ni na istoj razini, Aslı.
Mi smo suprotnosti.
Dobro! I to je nešto!
Što je ovo? Zar nemaš nimalo ponosa?
Nimalo samopoštovanja?
Pokaži malo karaktera!
Zašto se stalno natječeš sa mnom?
A ti?
Stalno si lažeš i ponašaš se kao da si stručnjakinja za etiku.
Priznaj, želiš biti kao ja.
Želiš slijediti srce kao ja, ali ne možeš. Zašto?
Jer moraš biti dobra!
Prijatelji, načela, obitelj… To ti je važno, ha?
Ali iznutra goriš, Lale.
Priznaj.
-Ljubomorna si na mene. -Hej!
-Na tebe? -Da, na mene.
Ma jebi se!
Možda ne na moj uspjeh ili nagrade,
nego na to kako sebe prihvaćam jer ti previše insistiraš na etici.
A, kvragu.
Lale, prije si bila rockerica!
A sad se samo igraš mame i tate.
Glumiš da imaš sretnu obitelj. Žalosno.
Aha, a sad se gubi iz moje kuće.
Pokret! Van iz moje kuće. Imam drugog posla. Hajde!
Pusti me.
Ne znam kako je biti majka,
ali znam kako je izvan doma.
U tvom životu postoji samo dvoje:
gledanost…
I Kenan.
Ne možeš to priznati ni samoj sebi.
Nitko te osim mene ne razumije, Lale.
Dobro.
Kad smo već iskrene,
reći ću ti riječ-dvije.
Ljudi moraju voljeti.
Dobro slušaj.
Ne biti voljeni.
Nego nekog vraga moramo voljeti.
Biti čovjek, imati srce
nije slabost.
Ljudi se katkad imaju potrebu povezati.
Nije dobro biti ovako usamljen.
Razumiješ?
Ja sve doživljavam. Živa sam, osjećam.
Evo, to ti je savjet veteranke.
Zabilježi si to, dobro?
A sad van iz moje kuće.
Je li sve u redu?
Jest.
Neka odmor počne.
Idemo.
NA KRILIMA AMBICIJE
POZDRAV, SESTRE… LALE JOŠ IMA MALU GLEDANOST
OVDJE KLJUČA
ODUSTALA JE OD SPONZORA. EMISIJA JE SAD SOFISTICIRANIJA
IZGLEDA DA ĆE USKORO VRATITI STARU SLAVU
JAVLJAT ĆU VAM POVJERLJIVE INFORMACIJE, BEZ BRIGE
DUDU - DIJELIM S VAMA NAJNOVIJE TRAČEVE
DOBRO DOŠAO! LALE KIRAN SE VRATILA
IMAM POVJERLJIVE LALINE DOKUMENTE, NE PITAJTE TKO SAM
REĆI ĆU VAM KAKO JE LALE TU DOSPJELA. PREKO TUĐIH LEĐA
UVIJEK JE BEZ OKLIJEVANJA GAZILA LJUDE OKO SEBE
ONA I KENAN BILI SU LJUBAVNICI
ZANEMARUJE DJECU. SVE ZA DOBRU FOTOGRAFIJU
To je Müge.
Müge Türkmen?
Nemoj reći Lale za ovo.
Ali…
Ne može se s time nositi. Povrijedit će je.
Ne bi li bilo bolje da joj kažemo?
Yusufe, dosta. Ne želim da zna i točka.
Ovime se vi bavite, dakle.
Štitite gđu Lale od vjetra, svijeta, štetočina i ostalog.
Čudno. Poput vrtlara koji pazi na cvijet.
Kako god ti kažeš.
U subotu imamo zabavu. Pošalji mi popis svojih gostiju.
-Pozvan sam? -Da. Imaš veze.
Ljude koje zoveš i slično.
Da vam pošaljem popis svojih gostiju,
a pozvan sam i ja?
Nemoj da te moram prebiti.
Teško ćemo to objasniti Lale. Idi sad!
Pa dobro. Ugodan vam dan.
Zdravo, Kenane.
-Tko je to? -Güliz.
Ne pitaj koja Güliz, znam da me znaš. Želim da se vidimo nasamo.
Imam prijedlog. Trebao bi te zanimati.
Znam ja tko je pravi čudotvorac.
Kako znaš?
Reci mi.
Govoriš iz iskustva?
Ajme. Zar ćeš mi zaista držati predavanje o godinama?
Slušam te, Güliz.
Reci mi.
Dođi k meni.
K tebi?
U moju postaju.
Što? Zaista!
Da, znam. Ti se ovime baviš već godinama. Ovo je tvoj teren.
Ali sad sam ja glavna.
I podupire me striko Sulhi.
Na povlaštenom si položaju?
Toliko o pravednosti. Što ćeš!
Dospjela sam ovamo unatoč mladosti.
No, svejedno.
To je moj prijedlog.
Nudim ti odriješene ruke. Samo pristani.
Krenimo s novom emisijom.
Stvorimo novu zvijezdu.
Jer ja znam koliko vrijediš. Sve je to tvoje djelo.
Razmisli.
Vi obično temeljito promišljate.
A onda mi javi koji su tvoji uvjeti.
-Dva! -Pokušavam naći put kući.
-Ako snimaš, nemoj objaviti. -Prestani!
Ljudi moraju voljeti.
Ne biti voljeni. Nego nekog vraga moramo voljeti.
Biti čovjek,
imati srce nije slabost.
Bili smo tako dragi klinci.
Zar ne?
U toj je dobi sve moguće.
Ima puno iznenađenja.
Uvijek smo se pitali: „Što je iduće?
Što je iduće?”
-Misliš, stalno smo bili u brizi? -Ne, naprotiv!
Bili smo uzbuđeni.
Mogućnosti su bile bezgranične.
Ti, naprimjer.
Jesi li ikad i zbog čega uzbuđen?
Kad si zadnji put bio uzbuđen zbog nečega?
Znam da ti trenutačno nije lako. Ali očito je na stvari još nešto.
Znaš što?
Idemo na plažu i vodimo ljubav.
Na plaži?
Aha.
Kao prije.
To nije bilo sa mnom.
Nisam dobro, Selime.
Um mi ratuje protiv srca.
Dođi. Idemo u krevet.
-Dobro. -Dođi.
Idemo u krevet.
U krevet.
Dođi.
Zaista te želim voljeti.
Molim?
Ti si moj muž.
Ti si Selim.
Savršen si.
I htjela bi da me možeš voljeti.
-Da? -Što ima, draga?
Nisam dobro spavala. Nervozna sam.
Što je?
Ovaj vikend, tulum kod tebe.
Joj, ne.
Lale ovaj vikend priprema svoju godišnju zabavu.
Vjerojatno je sve pozvala.
I svi pozvani vjerojatno će doći.
Osim ako budu imali nešto važnije.
A gđa Zerrin? U Istanbulu je.
Kako si pametna! Istina.
Ali kladim se da ju je Kenan već pozvao.
-Trebala bi doći k nama! -Naravno da hoće.
Ne treba njoj nostalgija.
Dobro, sredit ću to.
Osobno ću je nazvati.
Ali nije lako doći do gđe Zerrin.
Jako je teško. Güliz bi je trebala pozvati.
-Obitelji su im bliske. -Ako je ja pozovem, doći će, Müge.
Dobro. Imaš pravo.
Ti sredi to, a ja ću ostalo. Super.
Znači, ovaj vikend tulum kod tebe.
Super.
Zapisat ću.
Gđo Zerrin, dobar dan.
Nedostajali ste nam.
Lale i ja smo razgovarali o vama. Bilo bi nam drago da dođete.
Bila bi nam čast.
U redu. Vidimo se. Doviđenja!
-'Jutro. -Dobro jutro.
Zdravo. Ugodan dan.
Dobro jutro, odbore za doček! Pustit ćete korijenje!
-Dobro jutro, gđo Lale. -Dobro jutro.
-Dobro jutro.
Dobro jutro, Lale.
-Super frizura! -Hvala.
Zdravo, Lale!
-Kako ste? -Dobro, a ti?
I ja sam dobro.
-Kenana još nema? -Ovaj tjedan radi od kuće.
Ali bez brige, na vezi smo i ažurni.
Je li?
I pripremamo vašu zabavu.
G. Rıfat radi na tome. Želite li nešto dodati?
-Ne, hvala. -Nema na čemu.
Ponedjeljak, utorak, srijeda, četvrtak, petak.
U tvom životu postoji samo dvoje:
gledanost
i Kenan.
Müge, samo mi odgovori!
Poslala sam darove Zerrin, ali još mi se ne javlja.
-Doći će na našu zabavu? -Smiri se. Da, izgleda da hoće.
To nije dovoljno, Müge.
Želim da dođe k nama, a ne njoj.
Dobro, pobrinut ću se za to. Smiri se.
Sredi to!
Hvala.
Vrijeme se neće promijeniti. Neka grijalice rade.
-Kakav je to pogled? Što je? -Ništa.
Samo gledam.
Opet to radite.
Bojim se da da!
Zabava za ljude koje vrijedi znati, kako ti to zoveš.
Gdje je Kenan?
Nemam pojma. Radi od kuće.
Zašto?
Ne znam.
-Zar ste u lošim odnosima? -Nismo. Zašto?
To je čudno.
-Ne može to tako, ljudi. -Zašto su stolovi još prazni?
Idemo, pokrenimo se! Gledajte koliko je sati! Brže malo!
-Aranžirajte to. -Draga!
Güliz kaže da je osobno nazvala gđu Zerrin i ona dolazi.
Bit će super. Kažem ti, rasturit ćemo.
-Müge? -Da?
Nikad se nisi ovako trudila oko Lalinih zabava?
Nisam, ali ovo radim zbog posla.
Zabila si Lale nož u leđa pa ne želiš da se vrati.
Jer će te ubiti ako se vrati. Jesi li se otad vidjela s njom?
Ne voli noćni život.
-Sumnjam da ste se srele. -Ne, nismo.
-Ne budi nervozna. -Nisam.
Ne pitam sjediš li na obje stolice. Samo sam znatiželjna.
Inače, kaput ti je mrak!
Hvala.
Meni se sviđa tvoja haljina. Čekaj, idem nešto provjeriti.
Pardon!
Ovo cvijeće…
Sve je sjajno, draga. Kao uvijek.
Hvala. Drago mi je što ti se sviđa. Imala sam posla pa nisam ništa stigla.
Ma daj! Svugdje se vidi tvoj profinjeni dodir.
Hvala. I hvala što ste došle!
-Drago mi je. Vidimo se. -Vidimo se.
-Lale! -Seda!
Neću te poljubiti da ti ne pokvarim šminku.
-I ti izgledaš sjajno. -Hvala.
-Idi po piće. -Poslije ćemo razgovarati.
Zašto crveno?
To je bordo!
-Komotna mi je. Kako mi stoji? -Pa kad ne jedeš!
Topiš se. Pripazi na sebe.
Misliš, poružnjela sam?
Ti?
Ti ne možeš biti ružna.
Predivna si.
Došao si s Gül?
S Gül?
-Kako si, Seda? -Odlično.
Što je?
Gđice Aslı, sve je savršeno.
-Je li Zerrin ovdje? -Nije.
Neraspoloženi ste. Nešto nije u redu?
Da, nije.
Imamo izdajnika. To što se u zadnje vrijeme događa…
Nešto nije u redu.
Güliz!
-Nisi me posjetila. -Tek sam se doselila iz Londona.
Pogrešan potez. Htjela sam te upoznati s ekipom na BBC-ju.
Sudbina!
Dobar dan, gđo Zerrin. Dobro došli. Ja sam Müge, glavna urednica.
-Odrasli smo uz vas. -Gđo Zerrin.
Dobro došli u moj dom. Aslı Tuna.
Aslı Tuna.
Da, znam.
Čuvaš Lali mjesto.
Pa zapravo,
tom se mjestu očito sviđam.
Ne fali mu bivša vlasnica.
Eto, i vi ste došli.
Nije li se teško istodobno držati za dvije grane?
Za dvije grane?
Zamišljati da nas nema i da su se bivši igrači vratili.
Ali željeti se osigurati za slučaj da se ne vrate.
„Stari će pobijediti.”
Kao da je grijeh biti mlad.
Kao da smo gosti i ne zaslužujemo biti ovdje.
Vi ste stvorili ovu igru, generacija X ju je igrala.
-Ne shvaćam. Tko smo to mi? -Mislim na vas.
Na generaciju baby boomera.
Kakva brzinska društvena analiza!
-Što da radimo? -Ti ništa ne poštuješ.
Nažalost, poštovanje nema veze s godinama.
Baš naprotiv. Iskustvo stječeš kako stariš.
Uzmi mene za primjer.
Dovoljan mi je jedan pogled
da vidim tko nije za ovo.
Uživajmo u zabavi! Dođi sa mnom.
-Došla sam zbog tebe. -Znam! Ogovarat ćemo moje roditelje.
Ajme, imam valunge.
Daj to ovamo.
Gđo Müge, možete li mi pomoći?
-Ne znam što da radim. -Što je?
-Netko ondje povraća. -Što?
Ne znam tko, ali želim izbjeći scenu.
-Gdje? -U jednoj sobi.
Samo nam je to trebalo!
Halo? Što?
Problem s pićem. Moram vidjeti što je.
-Dobro, idi. Unutra? -Da.
Evo me odmah.
Jeste li dobro?
Trebate li pomoć?
Provjerit ću pa se vraćam.
Nisam to htjela, ali nema druge. Da možemo drukčije…
-Lale, trebam te. -Razgovaramo.
Molim te. Hitno je.
Dobro. Odmah se vraćam.
Što nije u redu?
-Vrijeme je da razgovaramo. -Dobro. Reci.
Nasamo.
Dobro, dođi.
Uđi. Osoblje i gosti su posvuda. Ovdje možemo razgovarati.
Reci mi što je.
Ja moram govoriti? Ti si nas doveo ovamo.
Molim te. Nešto sam te pitao.
-Odmičeš se od mene. -Nije istina.
Zašto me onda izbjegavaš?
Što ti smeta kod mene?
Ništa. Zašto to misliš?
U redu si. Super si.
Mislim, imaš novu vezu.
Govorim o Gül.
Dobro će ti doći stabilna veza s nekim novim
nakon tako dugo vremena.
Gül je prava osoba. To je sjajno.
-Misliš da smo Gül i ja skupa? -Da.
Zašto ne?
Razumijem.
-Što je ovo? -Oproštajni darovi za goste.
Onda ću uzeti jedan. I ja sam gošća.
Uzmite ovaj s torbicom. Elegantniji je.
Hvala.
Evo.
Nisam tražio viski.
Cem ga je donio. Posebna mješavina.
Zašto ti ne piješ?
Pa…
-Možda ne znam mnogo o viskiju. -Misliš da ja znam?
Tako se čini.
Uvijek si smiren.
Uvijek znaš što radiš.
Ali to samo tako izgleda.
Peče, ha?
Peče.
Katkad je taj osjećaj ugodan.
-A katkad te ostavi bez daha. -Upravo tako.
Nezdravo je tako živjeti.
Ja više tako ne mogu.
Prestat ćeš piti?
Mislim da hoću.
Jako će mi faliti.
Ali moram prestati.
A ti?
Ovo je bilo zadnje.
Vidimo se.
Laku noć.
Draga, sve je bilo divno kao i uvijek.
-Nedostajala si mi. -Nađimo se.
-Rado. -Nazovi me.
-Laku noć. -Laku noć.
-U İzmiru je bio potres. -Što?
-Magnituda? -5,4, ali nema službene potvrde.
-Da idem? -Idi. Organizirat ću ti prijevoz.
Dobro.
POTRES MAGNITUDE 5,4 U IZMIRU
Četiri zgrade srušile su se do temelja.
Imamo informacije samo o ozlijeđenima.
-Ali još ništa o poginulima. -Upomoć!
Čuju se glasovi iznutra.
Čujem glasove iz zgrade!
Policajče, molim vas…
Još jedan potres! Bježi!
Prijevod titlova: Petra Matić