‎UN SERIAL NETFLIX
‎- Unde te duci? ‎- Plec. Culcă-te!
‎MESAJ ȘTERS
‎NU ȘTII DE LA MINE
‎CUM LE OBȚIN?
‎ȚI LE DAU PERSONAL. ‎APOI LE ȘTERG DE LA MINE.
‎S-A FĂCUT
‎AI GRIJĂ! ‎DACĂ PIC, TE TRAG DUPĂ MINE.
‎STAI LINIȘTIT
‎Supă, neapărat. ‎Invitații o să fie mangă. Le trebuie supă.
‎Shoturile rămân la fel. ‎Da, oficiantul e gata la 20:00.
‎Nici gând! Țin la cântecul de deschidere.
‎Özge.
‎Sunt la serviciu. Te sun eu. ‎Nu face nimic până nu vorbim!
‎Doamnă Lale. Pentru dv.
‎- Și mai e una. ‎- Mersi.
‎E extenuant să organizezi o nuntă.
‎Sper că a ta va fi exact cum îți dorești.
‎N-o să fie. E foarte frustrant. ‎Dar vă mulțumesc mult.
‎E grozav că o să ne cânte NJ!
‎Nu cântă niciodată la nunți.
‎Savurează momentul! Bine?
‎FEMEI
‎- Scuze, ușa… ‎- Müge e cumva puțin…
‎Nu suflu o vorbă.
‎- Ocupă-te de întâlnirile mele! ‎- Bine.
‎- Două vorbe? ‎- Bine, scumpule.
‎Ce tot spui?
‎- Dă-mi să văd! ‎- Nu pot. A fost șters.
‎- Sigur e credibilă sursa? ‎- E foarte ciudat.
‎Cazări, filmări, chitanțe, ‎dosare ale fostului șef al poliției.
‎Spune că are tot.
‎Vrea să le luăm personal.
‎Bine.
‎- Cine e de încredere, să le ia? ‎- Nu știu.
‎- Nu e riscant? ‎- Merge Özge.
‎Bine. Trimite-o!
‎Da, sigur, mă ocup eu. Dar…
‎Dar ce?
‎Aveam liber în după-amiaza asta.
‎Știți că sunt prinsă cu nunta.
‎Bine. Ocupă-te de asta, apoi ești liberă.
‎Bine. Când să mă duc?
‎Adu-le și dă-i-le lui Müge! ‎Dar ai mare grijă!
‎- Bine. ‎- E important.
‎Dăm știrea?
‎Ai văzut-o pe Müge?
‎Nu mă stârni! A întrecut măsura.
‎Să fi văzut ce era pe Instagram aseară!
‎- Poate ar trebui să discut cu ea. ‎- Nu.
‎Hai să mai așteptăm!
‎- Am putea, dar nu e prima dată. ‎- Te rog!
‎Cum dorești.
‎E tot mai rău. ‎O să ajungă cu spatele la zid.
‎O să se descurce. N-are rost s-o amărăști.
‎Volkan!
‎- Müge, e rândul meu. ‎- Ce e?
‎Înnoirile asigurărilor sociale ‎pentru personalul medical.
‎- Bine, zi! ‎- Nu.
‎Azi o să dăm o știre. ‎Renunțăm la programul obișnuit.
‎Avem un scandal? Palpitant! Ce e?
‎- Da, ce e? Nici eu nu știu. ‎- E de ultimă oră.
‎- O să știm mai multe în curând. ‎- Vă anunțăm. Nicio grijă!
‎Am o treabă importantă… ‎Nu e nevoie să știi.
‎Când mă întorc, am liber.
‎Lale e a ta azi. Poftim!
‎Bine. Nicio grijă!
‎Mai taci! Îmi fac griji. ‎Nu vorbi mult și ciulește urechile!
‎N-o face să-ți spună ceva de două ori, da?
‎Mergi iute! ‎Are picioarele lungi, n-o face să aștepte.
‎Să ai mereu astea la îndemână. Poftim!
‎Pari pierdută. N-o să te descurci.
‎Bine, stai liniștită! ‎O să-mi dau toată silința.
‎La urma urmei, Lale știe că nu sunt tu.
‎Nu e nimeni ca tine. Și ea știe asta.
‎Da, bineînțeles. ‎În fine, încearcă să-mi semeni cât poți!
‎N-o face să-i fie dor de mine! Sau fă-o!
‎Bine. Pa!
‎Vezi dacă merge!
‎- Prefer să vă uitați dv. ‎- Fie, dă-mi-l!
‎E în regulă. E totul aici.
‎O să șterg datele mele. ‎Numai voi veți avea informațiile.
‎- Nu știți de la mine. ‎- Bine.
‎Ai înțeles, da? Nu le mai am.
‎Voi le aveți. Nu mă amestecați!
‎Am înțeles. Nicio grijă!
‎- Cauți pe cineva? ‎- Ce faci aici?
‎- Te căutam. ‎- Lasă-mă în pace!
‎- Să nu ne vadă împreună! ‎- Bine.
‎Azi sunt ocupată.
‎Când iese Lale de la cosmetică, ‎o să-i fiu asistentă.
‎- Dar nu pe ea o aștepți. ‎- Aștept pe altcineva.
‎- Pe cine? ‎- Du-te naibii! Nu-ți spun.
‎Bine. O să public ce îmi spui tu.
‎Îți aparțin, ai uitat?
‎Nu pot să-ți spun acum.
‎- Diseară, acasă. ‎- Atunci, dă-mi cheile!
‎E clar că o să ajungi târziu.
‎Bine.
‎Poftim! Dar nu publica nimic ‎fără să mă întrebi!
‎Cum dorești, stăpână!
‎Deci ea era.
‎- Ce? ‎- Müge a stat până la ultimul client.
‎Poate te ajută. ‎Nu știu dacă s-a distrat cât noi.
‎Da, bine.
‎O să întârzii.
‎PLASTURE DE OCHI ‎CU GRANULE DE GEL TERMIC
‎Doamnă Müge?
‎Da. Așa, tu…
‎Sunt Asli.
‎Da, tu ai dat știrea cu Sinan.
‎Volkan v-a lăsat un plasture analgezic ‎în baie, pentru migrenă.
‎Bine. Putea să mi-l dea el.
‎Așa voia, dar i-ați zis să nu. ‎Ca să nu pară că sunteți mahmură.
‎Poftim?
‎Înțeleg. Dă-te!
‎Hopa!
‎- Bună! ‎- Ce cauți aici?
‎- Unde e Lale? ‎- La cosmetică.
‎Am văzut-o pe dna Müge. Avea treabă.
‎- Se ducea la toaletă. ‎- Ce treabă?
‎Cred că e mahmură. ‎Și că o să vomite. Biata femeie!
‎Da, biata femeie! Sunt în întârziere.
‎- Păcat! Cu nunta, nu? ‎- Da.
‎E greu. Îmi amintesc ‎cum a fost la vară-mea. Cu cine te vezi?
‎- Cu DJ-ul și trupa de deschidere. ‎- Sunt groaznici! Ăștia nu așteaptă.
‎Ești în mare întârziere, nu?
‎Müge încă n-a venit de la baie.
‎În fine. Multă baftă!
‎Dă-mi de veste dacă ai probleme! ‎Cunosc un DJ.
‎Dar numai dacă nu încotro.
‎- Nu e cel mai bun. ‎- Bine, am reținut.
‎Da, în fine.
‎Mânca-mi-ai curu', Müge! Ia-ți-l!
‎REDACTOR-ȘEF
‎Intră!
‎- Doamnă Lale. ‎- Scumpo! Hai să ieșim!
‎- După dumneavoastră. ‎- Mulțumesc.
‎Bună, dragule!
‎Nu te supăra pe mine! Știi că am treabă.
‎Vedem noi. Nicio grijă! ‎Spune-mi ce se petrece!
‎De ce spui asta?
‎Serios, nu te neglijez.
‎Tuncay, dragul meu, ajung imediat la fete.
‎Vorbim mai târziu. Bine, dragule?
‎Și eu te sărut.
‎Pa!
‎Da, am mințit.
‎Ce să fac?
‎Uneori ai nevoie să-ți asculți gândurile.
‎Să ai puțină liniște.
‎- Bună! ‎- Bună!
‎- Bun-venit! ‎- Mulțumesc.
‎Lale, scumpo! Bun-venit!
‎Mulțumesc, Kadir!
‎Acum, că te-am văzut, mi s-a luminat ziua.
‎Acum luminează-mi-o și tu!
‎Ai știrea. ‎Am venit până aici. Nu face pe niznaiul!
‎- Am să-ți spun câte una-alta. Intrăm? ‎- Desigur.
‎- Asli, scumpo! Tu? ‎- Sunt bine, vedeți-vă de treabă!
‎- Bine. Ai grijă de fata mea, da? ‎- Desigur. Am niște cafea grozavă.
‎- Bem câte una? ‎- Sigur. Asli, vrei și tu?
‎- Nu, mulțumesc, doamnă Lale. ‎- Bine.
‎Tu nu mai ai de gând să îmbătrânești?
‎Ce? Uite cine vorbește!
‎Tu ești veșnic tânără.
‎- Ce tot spui? ‎- Mamă, spune-i ceva!
‎- Mamă, e absurdă. ‎- Doamne!
‎A fost de comă azi!
‎Nu vă mai certați! Haideți, urcați!
‎Puneți-vă centurile!
‎- Dar… ‎- Niciun „dar”! Centurile!
‎Bun. Vă e foame? Ce vreți să mâncați?
‎- Chiftele! ‎- Pizza!
‎Bine. Amândouă. Nihat, la club, te rog!
‎Tu cine ești?
‎- Asli. ‎- Asli ne va însoți azi.
‎O înlocuiește pe Özge, bine?
‎Asli, mergem să îmbucăm ceva. ‎De acolo, la patinaj.
‎Tu ce vrei să faci?
‎Dacă vrei, poți lua masa cu noi. ‎Sau, dacă ai alte gânduri…
‎Vin și eu. Merg și la patinaj.
‎Sigur? Nu degeaba ‎îi spune Özge „happy hour”.
‎Mi-ar plăcea să vă însoțesc, ‎dacă nu deranjez.
‎- Și vă ajut cu plăcere. ‎- Mie îmi convine. Vouă?
‎- Da! ‎- Da!
‎Bine. Nihat, putem pleca.
‎- Dle Ömer, ce mai faceți? ‎- Bun-venit!
‎- Poftiți! ‎- Mersi.
‎- Bun-venit! ‎- Bună ziua!
‎Mulțumesc!
‎- Mulțumește-i! ‎- Mulțumesc!
‎- Fetelor, aveți tot ce vă trebuie? ‎- Da.
‎Poftiți! Mâncați!
‎- Poftă bună! ‎- Mulțumim mult.
‎- Ce mai faceți? ‎- Bună ziua!
‎Am dori o pizza specială. ‎Ne-o prepară dl Cihat.
‎- Desigur. Pizza prințesei. ‎- Exact.
‎Asli, eu și fetele ‎avem rețeta noastră de pizza.
‎E delicioasă.
‎Eu nu mănânc, am renunțat la gluten. ‎Ia tu, dacă vrei!
‎Sigur, bine.
‎- Atunci vreau și eu. ‎- Bine.
‎- Dumneavoastră, doamnă? ‎- Ca de obicei.
‎Vine imediat!
‎Mersi.
‎Vin?
‎Mulțumesc.
‎- Nu, mulțumesc. ‎- Noroc!
‎Am uitat să-l închid?
‎Zău așa, mamă!
‎Scuze! Bine.
‎E vreo problemă, dnă Lale?
‎- Da, este. ‎- Dacă pot ajuta cu ceva…
‎Au dispărut informațiile pentru diseară.
‎Cum adică?
‎- Și Özge? ‎- A plecat. Trebuia să mi le aducă.
‎Și unde sunt?
‎Nu mai țipa la mine! Nu le am!
‎Ai zis că le-ai luat personal.
‎- Da. Erau la mine pe birou. ‎- Și?
‎Și nu mai sunt!
‎- O iau razna. ‎- Păi…
‎Ce e, Müge? Spune-mi, te rog! Ce?
‎Le-a lăsat aici și a plecat. ‎Nu m-a așteptat.
‎Mi-a scris că le-a lăsat pe birou.
‎- Dar nu-s. ‎- Ai zis că le-ai luat personal.
‎Nu, am spus greșit.
‎- Bravo, Müge! ‎- Mi le lăsase pe birou.
‎- Ține-o tot așa! ‎- Pe bune?
‎Nu mai vorbesc în viața mea cu Mert. Gata!
‎Greșesc, mamă? De ce nu spui nimic?
‎Ai dreptate.
‎Mai bine te întorci la lucru.
‎- Dar mergeam la patinaj! ‎- Bine, mergem. Ușurel!
‎Vorbește mai încet!
‎Haideți, mâncați repejor!
‎- Și pe urmă plecăm, bine? ‎- Bine.
‎Vă simțiți bine?
‎Au anunțat toată ziua că dăm știrea.
‎Mama n-are viață ușoară.
‎- Da, niciodată. ‎- Alo!
‎Cred că e bine. Duceți-vă!
‎La naiba!
‎- Kenan, spune-mi! ‎- Ce vrei să-ți spun?
‎Nu dau de Özge. Stickul USB lipsește.
‎Nu i l-a dat lui Müge? Nu înțeleg.
‎Știi ce, pe Müge îmi venea s-o…
‎Bine, calmează-te! Ce facem?
‎Habar n-am, Lale. ‎Ce zi ți-ai ales să lipsești de la birou!
‎Bine, Kenan. Vin acum.
‎Alo! Selim?
‎Scumpule, vii acasă, te rog? Aduc fetele.
‎Iartă-mă că îți cer asta, ‎la câte ai pe cap la serviciu,
‎dar a intervenit ceva urgent.
‎Bine, iubitule. Mulțumesc. Ne vedem acasă.
‎Dacă vreți, vă puteți vedea de treabă.
‎Stau eu să am grijă de fete.
‎Ești o scumpă!
‎Mulțumesc, dar le ducem acasă. ‎Apoi ne întoarcem la redacție.
‎Fetelor! Haideți!
‎Ni s-a stricat programul. Probabil știi.
‎Mergeți să vă spălați! ‎Hainele, în coșul de rufe!
‎- Sunt curate. N-am făcut mare lucru. ‎- Hai, Melo!
‎Mulțumesc. S-au întâmplat lucruri grave.
‎Evident. Mereu e așa.
‎- Du-te! Mă descurc eu. ‎- Bine.
‎Apropo, Asli îi ține locul lui Özge azi.
‎- Bună, Asli! Sunt Selim. ‎- Îmi pare bine.
‎- Mamă, vii puțin? ‎- Mă duc eu.
‎Nu. Mai rămân puțin, pe urmă plec.
‎- Vrei ceva de băut? ‎- Eu? Nu.
‎- Eu îmi pun niște apă minerală. Vrei? ‎- Nu, mulțumesc.
‎Bine, atunci.
‎Probleme, nu?
‎Da, presupun.
‎Așa e în televiziune. ‎Probleme peste probleme. N-ai odihnă.
‎Așa e.
‎- Eu sunt abia la început. ‎- Atunci, succes!
‎Dl Kenan e mereu lângă dna Lale, oricum. ‎Sunt mereu împreună.
‎Așa e el. Lucrează împreună de mult. ‎Fie binecuvântat!
‎Aș putea prinde meserie mai repede ‎dacă s-ar schimba câte ceva.
‎Când se pregătește dna Lale, ‎stă închisă cu dl Kenan în camera ei.
‎Dacă aș fi acolo cu ei,
‎aș înțelege mai bine finețurile, dar…
‎Categoric.
‎Toate la timpul lor.
‎Asli, ia-o înainte! Vin și eu.
‎Bine. Am plecat. ‎A fost o plăcere. O zi bună!
‎Ce fată bună!
‎Nu ești supărat pe mine, nu?
‎Se mai întâmplă.
‎Mă strângi în brațe, ca să cred?
‎Mă așteaptă o criză, Selim.
‎Kenan a fost aici cât am lipsit?
‎V-ați îmbătat și v-ați făcut de cap?
‎Nu. Urma să vină, dar n-am mai venit.
‎- Deci nu a fost aici. ‎- Nu. De ce?
‎Așa. Întrebam și eu.
‎Mulțumesc.
‎Alo?
‎Am ajuns, e în regulă. Sunt la intrare.
‎Ești drăguță să-mi aduci o cafea?
‎- Ușor prăjită, un cub de gheață. ‎- Da.
‎O cafea ușor prăjită, cu un cub de gheață.
‎Jur că l-am pus acolo.
‎Spui că l-ai pus aici, dar nu e, uite!
‎Cum e posibil?
‎De ce nu i l-ai dat personal? ‎Ajută-mă să înțeleg asta!
‎Voiam să fac asta, dar Müge era…
‎Ce? Ce e? Spune ce era cu Müge!
‎L-am lăsat aici.
‎Înnebunesc! Am anunțat toată ziua ‎că dăm știrea și n-o mai avem!
‎Să-mi explice cineva!
‎Mai întâi, să ne calmăm! ‎Pe urmă găsim o soluție.
‎Özge, zi-ne ce s-a întâmplat, ‎pas cu pas, de la început!
‎Te-ai dus, l-ai luat, ‎te-ai întors aici cu stickul USB.
‎Apoi?
‎Nu mai au știrea.
‎- Ce știre? ‎- N-ai văzut anunțurile?
‎- Urma să dăm știrea diseară. ‎- Serios?
‎- Cred că dl Kenan face spume. ‎- Și dna Lale?
‎Vezi dacă a publicat Büșbüș ceva!
‎Leii au o strategie pusă la cale.
‎Dacă apare o problemă,
‎poate o rezolvă o pasăre.
‎Și salvează situația.
‎Pentru o zi.
‎Și apoi?
‎Apoi uită din nou de pasăre.
‎Își continuă viețile.
‎Nimeni nu apreciază pasărea.
‎Și, desigur,
‎ar mânca-o și de acum încolo fără preget.
‎De aceea, pasărea are și ea strategia sa.
‎Goana după apreciere ‎n-o ajută cu nimic pe pasăre.
‎Ca pasărea de pradă ‎să se apropie tot mai mult de țintă,
‎trebuie să ucidă fără încetare.
‎Intră!
‎- Cafeaua dumneavoastră. ‎- Mersi.
‎Să verificăm filmările de supraveghere!
‎L-am pus acolo și am plecat. ‎Poate l-a luat cineva.
‎Păcat că nu l-ai luat din mâna ei, Müge.
‎Și tu dai vina pe mine.
‎Prostia ei e vina mea? Minunat, zău așa!
‎Müge, ai greșit. Nu întinde coarda!
‎Vreo idee, cineva?
‎Am eu una.
‎- Am o idee. Dă-mă afară! ‎- Ce?
‎Dă-mă afară, ca pe Riza!
‎Ce zici de asta?
‎O să ieșiți basma curată încă o dată.
‎Și apoi fata aia…
‎Büșbüș o să scrie ‎că Müge și-a săpat singură groapa.
‎Voi o să scăpați.
‎Müge, nu înțeleg de ce vorbești așa.
‎Ce-are una cu alta?
‎O să găsim o soluție. O rezolvăm.
‎Spunem că se mai întâmplă și trecem peste?
‎Și Büșbüș aia e tot…
‎Da, tot n-am aflat cine e.
‎L-am pus pe un idiot să afle ‎și n-a aflat nimic.
‎Vreau filmările de supraveghere de azi.
‎Rahat! Ce ai făcut?
‎Le vreau și gata. ‎Ia-le pe toate, să nu lași nimic!
‎Bine? Poți?
‎Vrei să ștergi ceva, nu? ‎Înseamnă că ai făcut ceva.
‎Te rog, e urgent! ‎Grăbește-te, până nu vede cineva!
‎Mai întâi spune-mi ce ai făcut!
‎Asli, te rog, spune-mi ce ai făcut!
‎Bine. Mă gândesc. O să încerc.
‎Dar nu promit nimic.
‎Înnebunesc. O iau razna la propriu.
‎Kenan!
‎- O să-i dau de cap. Găsesc o soluție. ‎- Ce? Ne-am făcut de râs, Lale!
‎Kenan, încetează!
‎Gata!
‎Îi am pe Selim, pe copii
‎și acum asta, de parcă nu îmi ajungeau!
‎Nu mai pot!
‎Sunt copleșită!
‎Îți tot spun
‎că o s-o rezolv, că o s-o rezolvăm.
‎Încerc să-mi păstrez calmul.
‎De ce mă tot sufoci?
‎Gata! De-ajuns!
‎E în regulă.
‎Ridică-te!
‎E-n regulă. Ne descurcăm.
‎Ne descurcăm.
‎Doar ești Lale.
‎Ești Lale a mea.
‎Ești minunată.
‎Kenan.
‎Spune-mi!
‎Trebuie să începem. Haide!
‎Care?
‎Care deget?
‎- Doamnă Lale? ‎- Da, scumpo.
‎Voiam să vă întreb: ‎de ce vă punem mereu plasturi pe deget?
‎Nu aveți cicatrici.
‎- Cum arăt? ‎- Minunat.
‎- N-am suflu. ‎- Nu fi absurdă!
‎Hai! Du-te!
‎- Vino! ‎- Ce e?
‎- Dă-mi mâna! ‎- Ce-i cu ea?
‎Ce-i asta?
‎Un diamant fals poate arăta perfect.
‎Așa îți arăți defectele ‎și experiența de viață.
‎Așa o să se vadă ‎că ești un diamant autentic.
‎Chiar sunt?
‎Da, ești.
‎Ești un diamant adevărat.
‎Du-te!
‎Fără motiv. Așa, să-mi poarte noroc.
‎Özge, scumpo, îmi pari extenuată.
‎Nu, sunt bine. ‎Când m-ați văzut să greșesc?
‎Ești o asistentă extraordinară.
‎Și ești foarte deșteaptă.
‎Cu vârsta, o să ai mari succese în viață.
‎Sunt convinsă.
‎Ce vreți să spuneți? ‎Unde bateți, doamnă Lale?
‎Îmi pari cam epuizată. ‎Ai nevoie de odihnă.
‎Nu.
‎Îmi rupi inima. ‎Hai să spunem că e o pauză temporară, da?
‎- Vă iubesc din suflet. ‎- Și eu te iubesc, fată dragă!
‎Serios. Mi-ai fost cel mai aproape mereu.
‎Îmi pare nespus de rău! Nespus!
‎V-am dezamăgit și mă urăsc pentru asta.
‎Nu te judeca așa de aspru!
‎Diseară, du-te acasă și dormi bine!
‎Dimineață te poți ocupa de nuntă ‎fără nicio grijă.
‎Te măriți. Ar trebui să te bucuri. Bine?
‎Pe urmă, când ești pregătită, ‎te poți întoarce la muncă, bine?
‎- S-o lăsăm așa deocamdată! ‎- Bine.
‎Nu-mi da motive de îngrijorare!
‎Promite-mi! O să fie bine.
‎O să te sun. Bine?
‎Șterge-ți lacrimile!
‎Nu e sfârșitul lumii.
‎Ce spaimă ne-ai tras!
‎- Ai dureri? ‎- Nu, m-au îndopat cu analgezice.
‎Bine, plecăm. Te lăsăm să te odihnești.
‎Doctorul era supărat că suntem prea mulți.
‎O să ne dea afară.
‎Dna Lale a venit?
‎E în emisiune. Noi am cerut voie să venim.
‎Lasă, nu te gândi la asta acum!
‎O să vină după ce termină, știi doar.
‎Bine.
‎- Asli! ‎- Da, scumpo?
‎Cum a fost azi? N-am apucat să te întreb.
‎Nu-ți bate capul cu asta acum! ‎Ne-am descurcat noi.
‎M-au dat afară.
‎Bine, acum dormi!
‎Revin mai târziu. ‎Logodnicul tău completează formularele.
‎- Trezește-mă dacă vina dna Lale, da? ‎- Bineînțeles.
‎- Asli! ‎- Doamnă Lale!
‎- Ce face Özge? ‎- E bine, tocmai a adormit.
‎E lovită la gât și are câteva copci.
‎Urc la ea.
‎- Doamnă Lale! ‎- Da?
‎Păi…
‎Din păcate, ‎eu sunt cea care trebuie să vă spună…
‎Ce? Ce s-a întâmplat?
‎Özge nu vrea să vă vadă.
‎Normal. Are tot dreptul.
‎Iertați-mă că sunt așa de directă, dar…
‎Nu. Înțeleg.
‎Chiar înțeleg. La revedere!
‎Asli!
‎Știi, Özge nu mai lucrează cu mine.
‎Am auzit. Îmi pare rău.
‎Ai vrea să fii noua mea asistentă?
‎Da, cu pare plăcere.
‎Bine. Atunci, mâine-dimineață…
‎La 07:00 sunt în redacție.
‎Scuze că v-am întrerupt. ‎Nu-mi stă în obicei.
‎Învăț repede. Și v-am urmărit cu atenție.
‎Vă mulțumesc din suflet, doamnă Lale!
‎Cu plăcere! Dar liniștește-te!
‎Ne vedem mâine. Bine. Mult succes!
‎Minunat. Mulțumesc!
‎Să primească cele mai bune îngrijiri. ‎Plătesc eu tot. Özge Biçer. Da.
‎Leii ucid.
‎Apoi, ca să scape de remușcări,
‎își jelesc morții.
‎Așa își liniștesc conștiința.
‎Am gătit ceva, în caz că ți-e foame…
‎Și? Cum a fost?
‎Publică asta!
‎„Lale și-a concediat asistenta ‎fiindcă se mărită și n-are timp de muncă.”
‎„Unde e solidaritatea feminină?
‎Așa se poartă Lale, ‎deși se dă mare feministă?”
‎- Asta e! ‎- Asta e!
‎A concediat-o fiindcă se mărită.
‎- Ai făcut rost de filmări? ‎- Da.
‎Unde sunt?
‎- La mine. ‎- Dă-mi-le, atunci!
‎Nu.
‎Nu ți le dau.
‎N-ai fost cuminte.
‎Măi! Yusuf!
‎Ce „măi”? Filmările sunt la mine.
‎Supune-mi-te!
‎Acum îmi aparții.