SERIÁL NETFLIX
Díky.
Dobré ráno, Selime.
- Dobré ráno, Cane. - Vše v pořádku?
- Nic nového. Jako obvykle. - Dobře.
Sedneme si sem? Pojď.
Skvělé!
Vůbec tomu nemůžu uvěřit!
To není možné!
Tak jak to bude?
Musíme se předvést.
- A Kenan? - Co myslíš, že řekl?
Řekla jsem mu, že to riskneme
a on na to: „Jak riskneme? Kecy!“
Co jiného by řekl?
Vítejte. Co si dáte?
Můžeme si ještě chvíli vybírat?
- Jistě. - Děkuji.
Holka, tohle je ono!
Poslouchej.
Budou nám říkat duo roku. Budeme v centru pozornosti.
To ti můžu zaručit! Jinak nejsem Lale!
Super!
Určitě! Budeme si to rozhodovat sami!
Kdo chce zajímavé zprávy, zvolí nás.
Co to je?
Kenan si to taky projde. Koukni.
Děláš si srandu?
Tohle je bomba!
Já to uvedu a ty pak můžeš…
Děkujeme, ale ještě jsme si neobjednaly.
- Pozornost od Selima. - Selima?
Majitele téhle restaurace.
Děkujeme, vážíme si toho.
Je toho tolik!
Dobrou chuť.
- Hej! - Co?
- Co se děje? - Jak to myslíš?
- Kdo je to? - Jak to mám vědět?
Zajímavé.
- Víš co? - Co?
Sekne mu to.
Dobré ráno.
Vše je připraveno.
Dobré ráno. Jak se máte?
Skvěle, děkuji. Hezký den.
Na, shrnutí mých let.
Dobře.
Lale se na mě neptá?
Özge.
O to se teď nestarej.
Soustřeď se na svatbu. Čeká na tebe nový život.
Myslíš, že mě vyhodila kvůli mé svatbě?
Lale, kterou znám, by to neudělala.
Ale Büşbüş o tom psala. Viděla jsi to?
To je jedno.
Užij si to.
- Možná jsi chtěla stejně skončit. - Vůbec ne.
Byla jsem spokojená. Byla to moje kariéra.
Netrap se tím.
Už musím jít.
Mám tě ráda, jo?
Tak zatím.
Páni.
- Ahoj. - Ahoj.
Dobré ráno.
Ale no tak! Co mám paní Lale říct?
Ne, tak to nepůjde!
- Dobré ráno. - Zdravím.
Haló? Volám v zastoupení Lale Kiranové. Jmenuji se Asli.
Asli. Ne Özge, Asli. Ano, jsem její nová asistentka.
Dobře, beru to jako slib. Jsme dohodnuti.
Dobrý den, volám jménem Lale Kiranové.
Jmenuji se Asli.
Asli Tunaová.
Lale, Kenane, můžeme si promluvit?
- Pojedou do Eskişehiru. Vsadím se. - Taky myslím. Vypadá to tak.
Jsem zvědavý.
Proč ses stala Lalinou asistentkou?
Co?
Jak to myslíš?
Vystudovala jsi přece novinařinu. A teď nosíš kafe a tak?
Jak to pomůže tvojí profesní dráze?
Opravdu jsi tam, kde chceš být?
Něco ti řeknu.
Jsem přesně tam, kde chci být.
A mojí kariéře to pomůže skvěle. O to strach neměj.
Moc to nechápu, ale je to na tobě.
Asli.
Jedeme do Eskişehiru.
Já také?
Ty také.
Vlastně nemusíš, ale jestli chceš rozšířit své novinářské schopnosti…
Je to na tobě.
To ne, ale nechci vám být na obtíž.
Abych nezdržovala.
Ale všechno zařídím. Mám vybraný i hotel.
Dobrá.
Berete si tyhle?
Také je mám nejraději.
K té sukni by skvěle padly ty vaše nádherné boty.
Mám nějaké nádherné boty?
Přece ty vaše slavné.
Průhledné s černou špičkou.
- A béžovou patou. - No ano. Teď si vzpomínám.
Nemám je tady.
To je škoda!
Dnes by se vyjímaly.
Myslíš?
Udělám trapné doznání.
Povídej.
Už vidím, jak těžké je být Lale Kiranovou.
Uvědomila jsem si to, když jsem tu začala pracovat,
ale teď, když jsem vaše asistentka…
Až budu dospělá, chci být jako vy.
Až budeš dospělá?
Zní to trochu absurdně, já vím.
Vámi se stát nikdy nemůžu.
Na to bohužel nemám.
Ale to nevadí.
Stačí mi vás i jen pozorovat.
Vezmu si ty lodičky, které jsi navrhla.
Hned je dovezu.
Navíc máte schůzku s Kenanem.
Ani mě nebudete postrádat.
- Dobře. - Dobře. Tak já běžím.
Tak utíkej.
- Přišla jsem pro Laliny boty. - Promiňte?
Vy asi budete vědět, kde má Lale boty.
Musíte po schodech nahoru.
Dobře, děkuji.
Pane Selime?
Zdravím.
Vy jste…
Asli.
- Ano, vím. - Dnes je restaurace zavřená?
Ne. Jen se připravuji před obědovým shonem.
Aha.
Pane…
Selime.
Totiž…
Kenanův náramek.
Nechala jsem to tu já. Přísahám, že za to nemůže Lale.
- To já. - Dobře.
To nic.
Chce ten náramek zpět?
Horní šuplík ve stolku.
Děkuji. Dál už to zařídím.
Hezký den, Selime.
Vám také.
Jednu kostku ledu, ať je to studené.
Dobré ráno.
Ty zvíře! Nech toho!
Jak se máš? Prozraď mi nějakou pecku.
Nikdy. Uhni!
- Tak mi dej pusu. - Yusufe!
Tak já jdu.
Kenan tu zůstane pozdě.
- Nechci, aby mě zaúkoloval. - Dobře. Odejdu během reklam.
Podrž mi to.
- A PIN? Kdybych ho potřebovala. - Nula, jedna, nula, devět.
Hodně štěstí.
Můžeš.
CENTRUM KIYIKÖY
- Kolik zbývá? - Posledních deset.
Skvěle.
Moc se omlouvám! Chtěla jsem vás překvapit.
To nic.
Máte tu spoustu šampaňského.
Ano. Lidé mi ho občas posílají.
Tady.
Taková škoda.
Myslím pro vás.
Proč?
Pořád se snažíte dohnat svůj život.
Na oslavy ani není čas.
Všechny ty vaše úspěchy si ani neužijete.
Všechno to šampaňské tam na vás čeká.
Můžeš si ho vzít, jestli chceš. Özge to dělala.
Ne, to raději ne.
Dohnal by mě osud. Je to na oslavu vašich úspěchů.
Nejsi trochu sentimentální?
Asi ano. Malinko.
Vždycky se snažíte to dohnat, všechno zvládnout.
To je obdivuhodné, ale…
Paní Lale, jste opravdu šťastná?
Jen na jediný den, jedinou noc,
nechcete se nadechnout?
Možná.
Občas chci.
Napijeme se.
- Naleju vám. - Dobře.
Ukaž. Holky už stejně spí.
Zasloužená sklenka.
Na zdraví.
Každopádně jsem mu řekla,
že pár rozhodně nebudeme.
Že už jsem o velký kus dál než on.
Ale zlomila jsi mu srdce.
Tak to není, paní Lale.
To já jsem si připadala pozadu.
Chci říct, že jsem vlastně
mnohem obyčejnější.
Nemám kolem sebe mocnou auru.
Proč takhle mluvíš? To nedělej.
Protože je to pravda.
Znám své limity.
Víš,
když se budeš sama tak shazovat,
nikdy to nikam nedotáhneš.
Chápeš?
To je velmi moudrá rada.
Velmi inspirativní,
ale dovolte mi být upřímná.
Jistě. Mluv.
No…
Vy jste Lale Kiranová a nemůžete vědět, jaké je to být někým jiným.
Obyčejní lidé nejsou jako vy.
Nemáme laťku
tak vysoko jako vy.
Podívej.
Každý člověk má své kvality.
Na to nikdy nezapomínej.
Ty…
si musíš sama sebe
vážit.
Najít si své místo.
Co se děje?
Musím si odskočit.
Chudák holka. Dobře, pak ale… Páni!
Je pozdě. To stačí. Měly bychom jít.
Právě jsme otevřely láhev.
Ne, to už ne, drahoušku.
- Odskoč si a rychle se vrať. - Dobře.
Pane Selime? Dobrý večer. Tady Asli.
Lale a Kenan brzy odjíždí.
Tak abyste věděl.
Kenan?
Ano.
Dnes večer chtěli mít v Lalině kanceláři klid.
Každopádně jsem chtěla, abyste to věděl.
Chápu, Asli. Díky.
Dobrou noc.
Omlouvám se, pane Kenane! Promiňte!
Asli, jsi v pořádku?
Ne tak docela, pane, Kenane.
Daly jsme si s Lale pár skleniček.
Mluvily jsme o vás.
Moc toho nevydržím.
Jen se podívejte.
Copak, stěžovala si na mě?
Ale vůbec ne, řekla mi o Kiyiköy.
A o té…
vaší růžové lněné košili.
A nocích na Kiyiköy.
Jsem z toho tak smutná, pane Kenane.
Drží toho v sobě moc. Není to fér vůči vám oběma.
Lale říká, že má rodinu.
Omlouvám se. Jsem úplně mimo.
To nic, pane.
Počkej. Pojď sem.
Co ti Lale ještě řekla?
Máte jet Eskişehiru, že ano?
Byla z toho nadšená.
Ani ne tak vzrušená, jako spíš…
Musí to být opravdu těžké.
Takhle to v sobě držet.
Vám dvěma to spolu sluší. Opravdu.
Řekla jsem toho moc. Omlouvám se.
Radši půjdu.
- Řekni Nihatovi, ať tě odveze domů. - A co Lale?
Já to zařídím. Neboj.
- Dobře. - Dobře?
- Ty jsi ještě tady? - Co to děláš?
- Asli? - Poslal jsem ji domů.
Aha.
- Hodně jsme toho vypily. - To vidím.
- Teď jedu domů. - Fajn. Odvezu tě.
Ne, Nihat čeká venku.
Řekl jsem mu, ať odveze Asli.
- Tak pojď. - Aha!
Tos udělal dobře.
Jdeme. Dnes jsem si to užila.
Děkuji.
Tak zítra Eskişehir?
Ano.
- Řeknu Nihatovi, ať pro mě přijde. - Můžu tě vyzvednout.
To nemusíš.
Nepřijdu pozdě, neboj.
Ano. Ale proto jsem to neřekl.
Co?
Dobře, jak chceš ty.
Já už nic nevím. Bude to, jak chceš ty.
Dobře?
Já to nechápu.
Běž dovnitř.
Hezké sny.
Pojď! Vyfoť nás. Prosím!
- Pojď sem. - Ta růžová košile.
Koupila jsem mu ji dnes.
Není to vidět. Jak vás mám vyfotit?
Nehýbat.
- Tak jo. - Fotím.
Skvělá fotka. Podívej. Úžasná!
Tu budete v budoucnu ukazovat dětem.
„Tak krásná byla Lale, než se z ní stala troska.“
Teda!
Miloval bych ji i jako trosku.
Bude navždy stejná, navždy tak krásná.
Co když ne?
Pak budu muset žít i s tvou celulitidou a povislými prsy.
Ble! Vy hrdličky.
- Tak já jdu. - Ale, ale.
Budeme dělat, že nevíme, kam jdeš.
Představím vám ho, buďte trpěliví.
Lásko.
Tvoje láska mě zabíjí.
Zemřel bych pro tebe.
Chci, abys žil věčně.
Tak moc tě miluju.
Miluj mě navždy takhle, ano?
Moc se mi líbí být tvou láskou.
Vždycky tě budu milovat takhle.
- Cos to zas provedla? - Trhni si!
Máš něco pro mě?
Ještě ne, buď trpělivý.
Nedáme si něco?
- Něco jsem uvařil. - No páni!
Úplná hospodyňka.
Je to dobré!
Díky.
Takhle přibereš.
Jsem mladá.
Mám rychlý metabolismus.
Dej tam tohle.
Pořad bude zítra živě z Eskişehiru.
To už oznámili.
- Pověz mi něco, co víš jen ty. - No jo, ty myslíš, jak nejsi chytrý.
Poznají, že dávám Büşbüş tipy.
To tajemství o mě a Büşbüş ale udržíš, ne?
Mám jim říct, že spím s klukem z kanceláře?
Klidně.
Nikdo neví, že jsme spolu.
Ale každý pozná, že si pořádně zašukáš.
Vidíš?
Celá ses rozohnila.
Úplně záříš.
Jsem tvoje dobro.
Počkej. Přestaň! Tak dost!
- Co? - Zveřejni tohle!
„Lale Kiranová poslední dobou celá září.“
- Páni. - Napiš to!
„Zajímalo by mě proč.“
Dělej!
Ty jsi ale ďábelská.
Psychopatka.
No tak. Už ten telefon nech.
- Máma září? - Cože?
Ovšem.
Vždycky.
Ne, myslím jestli poslední dobou zvláštně září?
Píše to Büşbüş.
No tak! Žádné sociální sítě.
Jsem zvědavá! Nemůžu si pomoct.
Tak nebuď.
Tohle tě zajímat nemusí.
Myslíš, že telefon máš na tohle?
- Máme ti ho vzít? - Ne.
No tak. Dobrou noc.
Dobrou noc.
Jen sklenku na noc
a pak…
Zítra jedu Eskişehiru.
Proč jsi zůstala tak pozdě?
Pamatuješ moji asistentku?
Asli.
Trochu jsme pily. Úplně jsem ztratila pojem o čase.
- S Asli? - Ano.
Takže jsi pila s asistentkou, kterou jsi sotva najala?
Vím, že je to trochu divné, ale je to tak.
Ale bylo to příjemné.
Pomohla mi upustit páru.
Nepila jsi s Kenanem?
Ne.
Proč bych měla pít s ním? Jsme spolu celý den.
Ale odvezl mě domů.
Dám si jen dvě malé skleničky
a už mě musí kontrolovat.
Uklidni se.
Už toho mám dost, Kenane!
Dost!
Zabíjíš mě!
Rozerval jsi mi srdce na kusy! Už dost!
Zabíjíš mě, chápeš to?
Tak jo! Dobře! Dobře, promiň. Omlouvám se!
Omlouváš se za co?
Jen si ubližujeme, Kenane!
Jsi tak toxický! Už dost!
Lale, prosím! Nech toho!
Jsme jedno. Jsme Lale a Kenan.
Nikdy se mě nevzdávej.
Omlouvám se.
- Prosím. - Tohle nefunguje, Kenane! Prosím.
Už nemůžu! Prostě nemůžu!
Posledních 15 vteřin reklam.
Pondělí, úterý, středa, čtvrtek, pátek.
Díky.
Tři, dva. Lale, vysíláme!
Dobrý večer, dámy a pánové.
Jsem Lale Kiranová.
Vítejte u pořadu Druhá strana.
Dnes večer živě z budovy Eskişehirské radnice.
Protože tady už dva dny bije srdce celého Turecka.
Investice do energetiky nové generace,
podporované mezinárodními fondy, dosáhly pozoruhodného pokroku.
Dá se tedy ve zkratce říct,
že Eskişehir celý září, že?
Náš výjimečný živý host
je odborník, kterého už znáte. Pan Ísmet Aydin.
- Vítejte v dnešním vysílání. - Díky.
- Ísmete, měl jste již kávu? - Ano.
- Máte se dobře? - Ano, děkuji.
To ráda slyším.
Vy a já máme dlouhou historii,
ale dnes večer vás zavalím otázkami.
Ísmete, dnešní večer patří Eskişehiru.
Bude Eskişehir novým energetickým centrem? Ceny…
Je vážně dobrá.
Je příliš brzy začít snít, nebo je na to ten pravý čas?
Přibližte nám to.
Co vlastně plánuješ?
Nahradit Lale?
Řekněme, že se ti to povede.
Ale budeš tak dobrá, jako ona?
Jak se to ale všechno stane realitou?
V některých to vyvolává podezření.
Čísla mluví jasně, Lale.
Dobře. Když to říkáte,
tak dejme k sobě čísla a písmena.
Můj další živý host je někdo,
koho také všichni znáte.
Městský zastupitel Haldun Yildirim.
Čeká za kamerami. Vypadá to, že má co říct.
Pojďte prosím k nám. Vítejte.
Děkuji vám.
O té vaší růžové lněné košili.
A nocích na Kiyiköy.
Drží toho v sobě moc.
Musí to být opravdu těžké.
Takhle to v sobě držet.
Ísmet je možná příliš optimistický.
Nebo je to možná snílek.
Pravda nikdy není důležitá.
Záleží na tom, co si lidé myslí.
Jsi úžasná.
Tohle neříkej. Spíš musíme zaklepat na dřevo.
- Vážně? - Ano.
Tak jo.
Jsou naprosto zničení.
Nejdřív nasaď myšlenku.
Ta se pak promění v realitu.
Je to jako věštba.
Řekne ti, že se zamiluješ do někoho s modrýma očima.
Tak si vybíráš modrooké.
Nezajímá tě, jestli jsi v tom dobrá, nebo jestli to vůbec umíš?
Nejde o to odvést dobrou práci.
Když vlivní lidé řeknou, že jsi dobrý, tak jsi dobrý. Nikdo to nerozporuje.
Všichni souhlasí.
Až ji nahradím, nikdo o tom nebude pochybovat.
Takže se tu práci ani nechceš naučit?
Díváš se na to úplně špatně. Vždycky budeš kluk z kanceláře.
Haló? Volám za Lale Kiranovou. Jsem její asistentka.
Prosím pošlete do pokoje 305 lahev šampaňského.
Aha. A co máte?
Dobře, to ujde. Ale potřebuji to tam v deset večer.
Dobře. Děkuji moc.
Dobrou noc.
Co je?
Nic. Nebudu se ptát.
Neptej. Stejně bys to nepochopil.
Promiňte.
Mohu zaplatit?
- Hned to bude. - Fajn.
Já umírám.
- Umírám vzrušením. - Jsme připravení. Jsme velkolepí.
Kenan přijde taky. Projdeme to.
- Bude to perfektní. - Dobře.
Dobře. Platím.
Na účet podniku.
- Co? - Co?
Selim říká, že vás zve. Hezký večer.
Vám také. Děkujeme.
Jak zvláštní.
Už zase?
- Nebuď tak nápadná. - Nejsem, ale co…
- Co je to? - Ty nebo já?
No tak, proboha!
- Přestaň s tím. - Dobře.
Jsi to ty. Pořád tě sleduje.
Na koho se dívá?
Něco ti povím.
Měl bys za ním zajít.
- Je jako princ. - A Kenan?
S ním ses rozešla, ne?
Žádný Kenan. Kenan je pryč.
- Jasně, ale… - Podívej se na něj.
- Netlač na mě. - Tak co?
Nech toho.
Je tak jemný.
KINO ALYA
- Nečekáš dlouho? - Ne, to je v pořádku.
Přišel jsem dřív.
Děkuji.
- Můžeme? - Ano.
Děje se něco?
Nevím. Jen je to zvláštní.
Co je zvláštní?
To je jedno.
Asi je to romantický film.
- Myslel jsem, že se ti bude líbit. - Jistě.
Tři, dva, jedna. Vysíláme!
- Dobrý večer. Jsem Müge Türkmenová. - A já Lale Kiranová.
Počínaje dnešním večerem
vám budeme přinášet novou generaci
jasných, upřímných, kvalitních zpráv
v novém televizním pořadu Druhá strana.
Náš pořad začíná zprávou,
která je už nějakou dobu zametaná pod koberec.
Dobrá práce. Jste úžasní.
Takže? Na nové začátky?
Možná se pletu, ale vydáváme se na dlouhou cestu, ne?
Máš pravdu, Kenane.
O podrobnostech si promluvte s Gül.
Víte, jak to v televizi chodí.
Studovaly jste to, takže to znáte, ne?
Lale, drahá.
Víš, že někdo se pro kameru narodil.
Takový dar má málokdo. Je to vzácnost.
Přesně tak. Ne každý má být před kamerou.
Že ano?
Taková očekávání nemám. Chci říct…
Mě stačí, že jsem u toho.
Nechápu, co tím myslíte.
Lale může hlásit zprávy sama. Dva lidé nejsou nutní.
Dnes jsem si uvědomil, že Lale
vdechne pořadu nový život, jaký jsme ještě neviděli.
To je můj názor.
- Že ano? - Rozhodně.
Tohle ne!
Tohle neuděláme!
Je to prosté!
To nedává žádný smysl! Nepřichází to v úvahu!
Myslíš, že z toho mám radost, Müge?
Lale, uklidni se.
Nechovej se impulzivně, prosím.
Budeš šéfredaktorka. A já producent.
- Lale bude před kamerou. - No tak! Ne!
Lale, uvědomuješ si vůbec,
jak je to, co teď děláš, pro mě ponižující?
Dobře. Promiň.
Fajn, je to na vás. Už sklapnu. Dobře.
V našich životech se nic nezmění. Budeme zase spolu.
Müge, nech to být.
Ať má zodpovědnost ona. Bude muset zůstat fit.
Manikúry, pedikúry… A tyhle blbosti!
Ty a já budeme dělat zprávy!
- Dobře. Možná je to tak lepší. - Přesně!
Lale?
SELIM: STŮL JE PŘIPRAVENÝ, PŘIJĎTE.
To je Selim.
Gratuluje nám.
Má pro nás připravený stůl na oslavu.
Zve nás.
Fajn, běžte.
Že ho pozdravuji.
- To není správné. - Běž.
Prostě běž.
- Teď není čas… - Jen běž.
Já bych radši, abys šla.
Tobě přijde dobré nás rozdělit?
Lale, nech to na mě.
Tak jo. Dobře.
Fajn. Odcházím.
Je ti líp?
Nedělej si z toho hlavu. Přemýšlej. Není to skvělé?
Budeme bohatí. Naše životy se změní.
- Už ti to Lale řekla? - Co?
Mluvili o tom.
Bude se vážně vdávat.
Vážně?
Není to nějak na rychlo?
A cos čekal?
Že bude s někým chodit,
oťuká možnosti, a vrátí se k tobě?
Vlastně promiň. Byli jste „Kenan a Lale“.
Ale tak už to není.
Rozešli jsme se. Je konec.
Je to dávná historie.
Měla by se vdát.
Všichni teď musíme žít spořádaně.
- Máme před sebou dlouhou cestu. - Vážně? Tobě to nevadí?
Jistěže ne.
Fajn. Skvěle…
- Chtěla jsi mě vidět? - Já?
Asi jsem si to jen myslel.
Tak jo. Pojď dál.
Asi to zařídila Asli.
Bylo úžasné, jak snadno jsme ho donutili to celé vyklopit!
Takže Asli? Opravdu?
- Buď upřímná. - O čem?
Ta košile.
Jaká košili?
Ta, cos mi koupila.
Která?
Je někde kolem, Lale. Jako my.
Není v koši.
Není zapomenutá.
Čeká, až si ji znovu obleču.
Jsi opilý?
Jsi v pořádku?
Kenane?
Ano?
Řekni mi tak znovu.
Prosím.
No tak. Řekni to.
Není ti nic?
Tolik jsi mi chyběla, Lale.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková