SERIÁL NETFLIX
Řekni mi tak znovu. Prosím.
Není ti nic?
Tolik jsi mi chyběla, Lale.
Počkej.
- Počkej, přestaň. - Proč?
- Počkej. - Co?
Prosím, přestaň.
- Tohle je špatně, Kenane. - Proč?
Kenane, dost.
Nenechme se unést okamžikem a nejednejme iracionálně.
Tenhle díl byl úžasný a všichni jsme z něj nadšení.
- Prosím. - Na pořad kašlu!
To s tímhle nemá co dělat. Je mi to jedno!
Jsi opilý?
Nejsem.
Dobře, podívej.
Měl bys odejít.
Prosím, zítra ráno letíme zpátky.
Ty si se mnou pohráváš, nebo co?
Proč bych si s tebou pohrávala?
Jsi v pořádku?
Jo, mě je prostě skvěle!
Naprosto úžasně!
Doslova přetékám štěstím!
Buď ke mně aspoň jednou upřímná, Lale!
Buď ke mně upřímná, prosím!
Já tě miluju!
Co se mezi námi děje? Co to děláme?
Co ty nejasné signály, co mi poslední dobou dáváš?
Možná si to taky začínáš uvědomovat.
Nevím, o čem to mluvíš, Kenane.
Možná jsem něco nechtěně naznačila?
Proč se tak chováš? Byli jsme v pohodě!
- Byli jsme v pohodě? - Ano!
Já v pohodě nebyl, Lale.
Tys byla v pohodě.
Nádherný život se dvěma manžely.
- Cože? - Selim doma a já ve studiu.
Ale proč se vedle tebe nebudím já?
Proč tam nejsi, když se probudím?
Proč já spím sám?
Nebuď směšný.
Spal jsi s půlkou Istanbulu, ale tvrdíš, že spíš sám?
Ale ty to nejsi.
Budím se bez tebe.
Proto jsem sám.
Dělám pro tebe první poslední. Pořád.
Všechny ty tvoje nálady.
Nosím tě doslova na rukou.
Jednám s tebou v rukavičkách.
- Ale… - Ale co?
Nejsi moje.
Tak počkat, Kenane.
Teď mi to nedělej.
- Není to fér! - To, co děláš ty mě, není fér.
Nemůžu uvěřit, že jsem se nechal nachytat.
Řekni to. Řekni, že ty jsi Lale Kiranová!
Řekni, že žena jako ty se objeví jednou za 100 let!
Nebuď směšný! Prošli jsme si spolu vším!
- To snad nemyslíš vážně! - Co?
„Stanice, Müge, Selim. Mají obrovské štěstí.
Všichni se na mě přiživují! Vše mají díky mně!" Tak to řekni.
Ano, jistě…
„Měl bys znát své místo, Kenane.“ Do toho, řekni to.
Jen to řekni!
Vážně si to myslíš?
A co si myslíš ty?
No tak, buď ke mně jednou upřímná.
Chci odsud pryč!
Chci změnit let a ihned odsud vypadnout!
Tak si běž.
Ale ještě jsme neskončili.
Jsi ještě vzhůru?
- Říkalas, že přiletíš ráno. - Ano, ale chtěla jsem tu být dřív.
Děkuji.
Lale?
Ano, zlato?
Co se děje?
Co? Co myslíš?
Co se děje?
Řekni mi to.
Já to nechápu. Co ti mám říct?
Chci znát pravdu.
Co se s tebou děje?
O čem nevím?
Řekni mi to.
Selime.
- Nic se neděje. - Něco ano!
Něco se děje.
Celé roky jsem se s tím smířil. S tím systémem.
Vlastně je to zvrácený systém.
Možná jsem byl blázen.
Kenan, ty…
Je to divná, nezdravá situace.
„To je fuk,“ napadlo mě. „Nevadí.“
Přijal jsem všechno. Že jste každý den spolu.
Ale teď se něco změnilo.
No tak.
Nesnaž se mi lhát.
- Selime. - Řekni mi to!
Opravdu nevím, co tím myslíš.
V čem je problém?
- V čem je problém? - Ano.
Ty jsi ten problém! To, jak to funguje!
Nechceš se vracet domů.
Chceš zůstat s Kenanem.
Když jsme já a holky pryč, jste s Kenanem ve vlastním světě.
Když se tě zeptám, jestli tu byl, tak to popřeš a lžeš mi!
Co se děje?
Co? Co to děláme? Buď upřímná. Aspoň pro jednou!
Počkej. Já že k tobě nejsem upřímná?
Posloucháš se vůbec? Nikdy jsem ti nelhala, Selime.
Nevěřím ti.
Chceš se se mnou rozejít? Co?
Co chceš? Pověz.
Chceš odejít?
Chceš si dát chvíli pauzu? Chceš přemýšlet? Řekni si.
Měl jsi to teď se mnou těžké.
- Možná jsem tě zanedbávala. Promiň. - Pořád…
Pořád co? Co?
Mám odejít? To chceš? Řekni mi to!
Jak odejít? Máme děti.
Tohle je manželství. Nemůžeme jen tak odejít.
Jsme rodina. Nejsme jako…
- To je jedno. - Jako co?
Jako co? Selime, mluv se mnou.
Nemůžeme mít vášnivý poměr
s hádkami a rozchody jako ty s Kenanem.
Jsem tvůj manžel. Otec tvých dětí!
Nemůžu si dovolit být nad věcí a jednoduše odejít. Musím zůstat!
Nenávidím se, že jsem v téhle pozici.
Mio!
Už nechci jíst vejce!
Školní autobus je tu za chvíli. Tak si pospěš!
- Mio! - No tak, Melo, pospěš si!
Tati, poslechni si tu písničku.
Vážně? Teď?
Kdo tu večer byl?
Nikdo.
Nemohl jsem spát, díval jsem se na televizi.
Mami, poslechni si tu písničku!
Ukaž. Dobré ráno.
Dobré ráno.
Je skvělá!
- To ne! - Jdeme.
Poslechnu si ji později.
- No tak. - Hezký den.
A ty měj hektický den v práci!
Tak zatím!
Snídaně je na stole. Musím jít.
Dobře.
- Kenan tu ještě není. - Jak to?
Určitě přijde pozdě.
Nikdy nechodí pozdě. Let se musel zpozdit.
Ne, žádné zpoždění.
A na letišti ho vyzvedli.
Lale je tady.
Dobré ráno.
Kenan dnes nepřijde.
Napsal mi.
Docela překvapivé, ne?
Tohle je vůbec poprvé.
Říkám, že Kenan nepřijde.
Jsem na dně, Müge.
Je to jedna věc za druhou.
A ten stres z nové smlouvy tomu vůbec nepomáhá.
No, já… Já takové napětí necítím.
Protože
se mě nikdo na nic neptá.
Sleduji to jen zpovzdálí.
Proč jsi taková?
Kenan se tě na názor zeptá. Je z toho všeho zmatený.
Aha. Jasně. O tom nepochybuji…
Říkám ti tu, že se cítím na dně.
A tebe to vůbec nezajímá, Müge?
- Co se děje? - Říkala jsem, že nejsem v pořádku!
Je to jedna věc za druhou.
Selim je divný, Kenan je divný.
Je to šílené! Jakoby tu někdo otrávil vzduch
a všechno se vymklo kontrole!
- Můžeš mi věnovat pozornost? - Jo, jasně.
Ne.
Ne, musím jít.
Promluvíme si pak?
Chápu. Máš problémy.
Ale podívej se na to takhle.
Není snadné být Lale Kiranová.
- Chtějí 12. - Cože?
Ani omylem.
To jsem řekla i já.
- Pořád mluvil o všem možném. - Kenan?
Pořád mi předhazuje konkurenční nabídky.
Nezná kouska studu. Nikdy neznal.
Co budeme dělat?
Přesvědč ho.
Naše poslední nabídka je devět.
A když budou chtít odejít?
To nesmíš dopustit, Gül. Musíš je přesvědčit, aby zůstali.
- Jo, ale… - Thunder.
Můj oblíbený kůň.
Vítěz Gazi.
Seyfi se o něj skvěle stará.
Celou tu dobu.
Mají zvláštní spojení.
Proto pro mě Seyfi
hodně znamená.
Ale kdybych si měl vybrat
mezi Seyfim a Thunderem,
bez přemýšlení si vyberu Thundera.
Musíš to vyřešit. Zvládneš to.
Pojď sem!
KDE JSI, KENANE?
Musím jí něco říct.
- Řekni to mě. Gül má práci! - Ale poslala mě Lale!
- Dobře, řekni to mě. - Mohla bys…
Pojď dál.
Jsi Lalina nová asistentka?
Dobrá.
Řekni mi tedy,
proč tu Kenan není?
To netuším.
Obvykle mi Lale říká všechno. Jsme si blízké.
Ale asi neměla čas mi to říct.
Tak vy jste si blízké?
Opravdu?
Pověz mi o tom víc.
Lale mě považuje za víc než jen asistentku.
A mně na ní také velmi záleží.
Jaké máš příjmení?
Tunaová.
Přinesla bys mi pracovní záznamy
slečny Asli Tunaové?
Nastoupila jsi před třemi měsíci.
A ze čtyř stážistů,
včetně Güliz,
si vybrali tebe.
Co je tu ještě?
Özge, Lanina asistentka posledních šest let
byla propuštěna.
A tuhle pozici si zčista jasna
dostala ty.
Takže se s Lale znáte dlouho?
Ne. Ale okamžitě jsme si padly do oka.
Opravdu?
Když o tom tak přemýšlím, máš velké štěstí, že?
Řekni mi, kromě toho, že máš štěstí, jaké další schopnosti máš?
To ty nepochopíš.
Musím se někým stát.
Podívej, Müge.
A Lale.
Co když se jednou podívám na sebe
a uvidím, že se ze mě stal někdo jako Müge a už je pro mě pozdě?
To tě k smrti děsí, co?
Že až ti bude 40, rozhlédneš se a uvidíš, že jsi prohrála.
Deset, devět,
osm, sedm,
šest, pět, čtyři,
tři, dva, jedna! Vysíláme!
Haló, Meliso?
Uklidni se.
Lale, vysíláme!
Dobře, zlato, uklidni se.
Uklidni se, všechno je v pořádku.
Lale, už jedeš živě.
Müge, nemám něco…
Lale?
No tak, Lale. No tak.
Co se děje, Müge?
Kde sakra jsi?
Řekni Nunuovi, ať to vypne.
Telefon.
Dej mi ten telefon.
SELIME, JE MELISSA V POŘÁDKU?
ANO, SPÍ. NO TAK!
Nunu, střih do reklamy.
Střih na reklamu.
Dobrý večer, dámy a pánové.
Dnešní pořad začneme reakcemi na včerejší vysílání z Eskişehiru.
Poté bude následovat živý rozhovor s ministrem práce
ohledně těchto obvinění.
Jsem Lale Kiranová.
Vítejte u pořadu Druhá strana.
Promiňte, paní Lale!
Ne, to já se omlouvám!
Je mi to moc líto. Jsem trochu roztržitá.
To nic.
Do háje, teď je to celé…
zpřeházené.
To je v pořádku.
Fajn.
Pan Kenan!
Co s ním?
Dal mi úkol najít Büşbüş.
A našel jsi?
Ne, ještě ne.
Řeknu vám, až najdu, ale…
Co se stane pak?
Nahlásíte to policii?
Myslím,
že Büşbüş je velmi talentovaná dívka.
Ale dala se na špatnou cestu.
Kéž by to neudělala.
Když mě omluvíš, musím jít.
- Uvidíme se. - Ne! Myslím…
Byla jste skvělá. Jako vždy.
Jste opravdu úžasná, Lale.
Děkuji ti.
Lale, omlouvám se, že jsem vás během vysílání rozrušila.
Mám kamarádku Melisu. Je vaše velká fanynka, jako já.
Pohádala se se svým přítelem a sesypala se.
Moc se omlouvám.
Zavolej Melise.
Myslíte…
Vaší…
Ne, ne.
Tvé kamarádce Melise.
Říkalas, že je to fanynka. Možná jí můžu poradit jako žena ženě.
Haló? Özge, drahá.
- Ahoj. - Zdravím, Lale.
- Omlouvám se, ale… - Vůbec ne, zlato. Poslouchám.
Jste v pořádku? Při vysílání jste…
Jsem v pořádku, drahá.
A co ty? Jsi připravená na zítřek?
Ano. Vlastně proto volám.
Možná divné načasování, ale…
Říkala jste, že mi půjdete za svědka, pamatujete?
Pak se to semlelo a já myslela, že už na svatbu přijít nechcete.
Proč tě to napadlo?
Bude mi ctí ti jít za svědka, zlato!
To ráda slyším. Tak dobře. Děkuji. Uvidíme se.
Měj se, drahá.
Hodně štěstí.
Ahoj.
- Napiš to. - Co?
Že máš šokující novinky.
Dobře, ale o čem?
Kenan a já. Že máme vztah.
Napiš Lalina nová asistentka.
- Ty jo! Cože? - Proč už nepíšeš?
Kenan je mimo tvoji ligu.
Budeš takhle pokračovat? Chtělas chvilku zvolnit.
Nemám čas plánovat.
Nechci být poražená. Musím do útoku.
Tohle si říká o průšvih.
Dobře, napíšu to.
Kdes byl?
Pojď sem.
Ukaž.
- Pořád mám ten divný pocit. - To je směšné.
Není. Něco se děje.
Možná to tak má být, Lale.
Možná jsme dosáhli bodu zlomu.
Říkám ti, že se něco děje. Proč to nechápeš?
Koukni na telefon. Büşbüş určitě jede.
Do háje s Büşbüş.
MÁM NOVOU BOMBU, VÁŽENÍ.
LALINA NOVÁ ASISTENTKA A KENAN SPOLU CHODÍ.
Co to je?
Je to pravda?
Co to sakra je?
Je to výmysl.
- Kenane? - Lale?
Myslíš, že je fér se na to teď ptát?
Možná jsi něco udělal a ona to nafoukla.
Není můj typ.
Nikoho nechci.
Jasné?
Víš přesně, co chci.
Ví Selim, co se stalo v Eskişehiru?
Neřekla jsem mu to.
Nemělas pocit, že musíš?
Kdyby to byl někdo jiný, nějaký úlet…
Úlet…
Kdyby to byl někdo jiný než ty, řekla bych mu to.
Ale pokud jde o tebe,
Selim by se cítil nesvůj.
Rozumíš mi?
Zavolám vám, kdyby něco.
Rozhodli jste se uzavřít spolu sňatek
před zde přítomnými svědky.
Z pravomoci, jež mi byla svěřena
a podle tureckého Občanského zákoníku,
vás prohlašuji za muže a ženu a gratuluji vám oběma.
Gratuluji.
Přeji vám radost a štěstí.
- Nepozvali tě? - Tebe taky ne, ty nulo.
A to už tam pracuješ roky.
Takže nestojí za to nás znát, co?
Nestojíme za ty výdaje.
Co se děje?
Možná to tímhle končí.
Nikdy!
Nemůžu prohrát!
Mám jenom jeden život! Nebudu obyčejná nula!
Nebudu někdo, koho nestojí za to znát!
Na ničem jiném ti nezáleží?
Řekněme, že sedíš u stolu s několika lidmi.
Máte schůzku
a ty sis zapomněl pero.
Začneš ho hledat.
Všichni u stolu si toho všimnou.
A nabídnou ti svoje pera, aniž by ses musel ptát.
A všichni se dokonce těší, čí pero si vybereš.
Takže chceš být ta nejdůležitější u stolu.
To je tam ten jediný šťastný člověk.
Nebudu nikým jiným. Budu tímhle člověkem.
Jinak se zabiju.
Nejsem jako ty, jasný?
Uvidíš.
Ty jsi tak bezcitná.
- A to je to, co tě zničí. - Copak? Máš zlomené srdce?
Pitomče!
Tady nejde o mě.
Laskavost je dobrá věc a velká síla.
Když bereš ohled na pocity druhých, tak…
Takhle to nefunguje.
Laskavost možná potřebuješ, aby ses dostal nahoru.
Ale jakmile tam jsi, už je ti k ničemu.
Nejde jen o to se tam dostat.
Musíš myslet na to, jak se tam udržet.
Co je to za poetické nesmysly?
Měla bys o tom přemýšlet.
Ani nemusím.
Brzy nebudu muset nikomu projevovat laskavost.
Lidé s mocí nemusí projevovat laskavost.
Tak tedy. Je jasné, že sis vybrala jinou cestu.
Nechceš mi o tom něco říct?
Nechápu, co tím myslíte.
Řeknu to takhle.
Pověz mi něco o sobě.
Popiš se.
Protože každý rok těmi dveřmi procházejí noví mladí lidé.
Mají velké sny.
Kdo jsi? Řekni mi to.
Nebo si o tobě
vymyslím něco sama.
Možná bych měla přemýšlet o tom,
proč máš takové štěstí.
- Já… - Proč jsi sem přišla?
Co děláš v kanceláři generální ředitelky?
Začni s tímhle.
Paní Gül.
Chtěla jsem mluvit o svých obavách
z vašeho zpravodajství.
To není ono.
Tak znovu.
Rozhodni se
a pak se vrať.
Lvi, aniž by si to uvědomovali se vzájemně podrážejí
a ptákům tím otevírají cestu.
Protože se považují za neporazitelné vládce,
ani si té prosté chyby nevšimnou.
A tak se dravý pták dere kupředu.
To je moje sklenka.
Jak jsi si tak jistý?
Zeptejme se jí.
Nemyslím, že by k tomu měla sklenka co říct.
Kdo ji má, vyhrává.
Vyhrává?
Vidíš to takhle?
Jdu po tom, co si zasloužím.
Zasloužím si to od začátku.
Proč si to myslíš?
Vysvětli mi to.
Dobře.
Protože v mých rukou se vyjímá.
Tohle je single malt whisky ze Skotska.
Zraje v dubových sudech.
Mírně kouřová.
Zraje nejméně 25 let.
Whisky znám dobře. Vlastně moc dobře.
Znáš ji dobře? Opravdu?
Řekněme, že důvěrně.
Až do nejmenších detailů.
Správné místo a správné držení těla.
V tom je možná tvůj problém.
Jsi ten typ,
co zastaví svět a řekne mu, ať se točí na druhou stranu.
Takže ty věříš v osud?
„Co naděláme? Držme se dál a nechme to být?“
Jak pasivní.
Ale…
tohle je moje whisky.
Piju ji já.
Měl by sis najít nějakou jinou.
Paní Lale!
Drahoušku.
Mám vás moc ráda. Děkuji za všechno.
To, co se vám poslední dobou děje… Myslím, že to není fér.
Upřímně, byla jsem zklamaná, když jsem slyšela,
že mě nechcete navštívit v nemocnici.
Ale jsem ráda, že jste dnes přišla.
Díky za všechno!
Zlato.
To já ti za vše děkuji.
Zasloužíš si jen to nejlepší, Özge.
- Děkuji. - Moc ti to sluší. Běž si užívat.
Tak zatím.
Díky, zlato.
Upřímně, byla jsem zklamaná, když jsem slyšela,
že mě nechcete navštívit v nemocnici.
Ty si se mnou pohráváš, nebo co?
Možná si něčím procházíš.
Co ty nejasné signály, co mi poslední dobou dáváš?
Buď ke mně aspoň jednou upřímná!
Nechceš se vracet domů.
Chceš zůstat s Kenanem.
Když se tě zeptám, jestli tu byl, tak to popřeš a lžeš mi!
Bohužel vám to musím říct.
Özge vás nechce vidět.
Sleduju vás už od začátku vaší kariéry.
Bylo mi 11. Koukala jsem na vás a rozhodla se, že budu novinářka.
Když mi bylo 18, ušetřila jsem si, abych si koupila sukni jako vy.
Moje máma říkala, že jsem na takové sukně příliš mladá.
Studovala jsem žurnalistiku. Mým jediným cílem bylo vás poznat.
Jste asi moje nejoblíbenější osoba na světě.
A teď jste tady!
Nejšťastnější den mého života!
Hoňte se za zprávami, ne za lidmi.
Jaká byla svatba Özge?
Bylas to ty, že ano?
Jsi to ty.
Co tím myslíte?
Udělala jsi to.
Navedla Kenana.
A Selimovi nasadila brouka do hlavy.
Kdo ví, co dalšího, o čem nevím, jsi provedla.
Měla jsem život. Měla jsem řád.
Měla jsem systém.
Nebylo to tak nezdravé, jak se zdá. Spíš naopak.
Ale,
jakoby za mnou Kenan přišel sám,
jako bych ho skrývala…
Nikdy nelžu.
Jen hlupáci lžou, protože pravda nakonec vyjde najevo.
Ale je to moje chyba. Dostatečně jsem se nechránila.
Paní Lale.
Dívala jsem se jinam.
Paní Lale, já…
Vůbec tomu nerozumím.
Jistěže ne.
Jak bys mohla?
Protože tomu nemůžeš čelit.
Byla jsi to ty. Od samého začátku jsi to byla ty.
Přišla jsi sem a zničila mi život!
Protože mě tak moc nenávidíš.
Umanula sis, že mě zničíš a neštítíš se ničeho.
Ale mám tě.
Vidíš?
Celou dobu jsi to byla ty. Ty jsi ta holka ze záchodu.
Obdiv je ten největší jed. Teď to vím. Ale dostala jsem tě.
Takže mě vyhodíte? To chcete?
Ty mi řekni, co mám dělat.
- Řeknu. - Tak prosím.
Už je příliš pozdě.
Nemůžeš mě vyhodit, Lale.
Jsi vyřízená! Je s tebou konec.
Tvůj čas vypršel.
Co si teď lidi pomyslí, když mě vyhodíš?
„Poslala pryč mladou, hezkou holku. Žárlila!
Měla poměr s Kenanem a žárlila!“
A co by řekl Selim? Co?
Můj vyhazov by potvrdil tvůj poměr s Kenanem.
Jsem tady.
A teď mě nemůžeš zničit. Jsem tady!
Jsem tady a není cesty zpět.
Tak se s tím smiř.
Není cesty zpět.
Televizačka Lale.
Nemůžu uvěřit, že si myslíš, že to o tobě napsal někdo tady.
Ne, píší to lidé.
Skuteční lidé.
Napsala jsem to já. Já.
To já vymyslela „Televizačku Lale“.
To se máš.
Bravo.
Tohle je tvůj největší talent, že? Říct to nejhnusnější slovo?
- Hnusné? - Hnusné.
A jaký je vlastně tvůj talent, co?
Já nevím. Možná dělat tuhle práci dobře?
Štěstí se do toho nepočítá.
Myslíš, že o životě nic nevím?
Myslíš, že nic neumím?
Myslíš, že nemám talent?
Tak staromódní.
Zajímalo by mě, co teď uděláš, Lale.
Pořad vlastně stojí na tobě.
Zajímalo by mě, jak vybruslíš z tohohle.
- Lale, jestli můžu… - Pojď dál.
- Dobré ráno. - Dobré ráno.
- Kenan tu zas není. Co se děje? - Mlč!
Jestli jsou všichni připraveni,
Volkane, začneme s tebou.
Volkane?
Můžeš si na chvíli sednout?
Jestli můžu, Müge.
Musím…
vám všem něco říct.
Velmi důležité oznámení.
Má asistentka,
má drahá Asli.
Všichni už ji znáte.
Trvalo mi nějaký čas, než jsem objevila její novinářský talent,
ale jsem tak šťastná, že se tak stalo.
Proto
ji posílám do naší pobočky v Ankaře
jako novou reportérku.
- No teda, blahopřeju! - Co na to říkáš?
- Gratuluji, Asli. - Jestli si to přeješ.
Asli, drahá. Přeji ti úspěch na tvé nové, zářivé cestě.
A vím, že dokážeš skvělé věci. Jsem si jistá. Zasloužíš si to.
Že ano?
Bravo!
Gratuluji!
V Ankaře je zima. Opatrně.
Takže.
Volkane, jsme připraveni.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková