‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫תקראי לי שוב קנאן. בבקשה.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כל כך התגעגעתי אלייך, ללה.‬
‫חכה רגע.‬
‫חכה רגע, תפסיק.‬ ‫-מה?‬
‫רק חכה.‬ ‫-מה?‬
‫בבקשה, פשוט תפסיק.‬
‫לא, זה לא בסדר, קנאן.‬ ‫-מה?‬
‫קנאן, תפסיק.‬
‫תראה, בוא לא ניסחף‬ ‫ונתנהג בצורה לא הגיונית.‬
‫התוכנית הייתה נהדרת,‬ ‫וכולנו ממש מתרגשים מזה.‬
‫בבקשה.‬ ‫-שתזדיין התוכנית.‬
‫זה בכלל לא קשור. לא אכפת לי מזה.‬
‫אתה שיכור?‬
‫לא.‬
‫טוב, תראה, בבקשה.‬
‫כדאי שתלך.‬
‫בבקשה, יש לנו טיסה מחר בבוקר.‬
‫תגידי לי, את משחקת איתי משחקים?‬
‫למה שאשחק איתך משחקים?‬
‫אתה בסדר?‬
‫אני ממש נפלא!‬
‫אני מדהים!‬
‫אני מתפוצץ מאושר!‬
‫לשם שינוי, תהיי כנה איתי, ללה!‬
‫תהיי כנה איתי לשם שינוי, בבקשה!‬
‫אני מאוהב בך!‬
‫מה קורה בינינו? מה אנחנו עושים?‬
‫המסרים הסותרים שאת שולחת לאחרונה.‬
‫טוב, אולי גם את רק מתעוררת לזה.‬
‫אני לא יודעת על מה אתה מדבר.‬
‫האם רמזתי משהו‬
‫בלי כוונה?‬
‫למה אתה מתנהג ככה? היינו בסדר!‬
‫היינו בסדר?‬ ‫-כן!‬
‫אני לא הייתי בסדר, ללה.‬
‫את היית בסדר.‬
‫חיים נפלאים עם שני בעלים.‬
‫מה?‬ ‫-סלים בבית ואני בעבודה.‬
‫למה זה לא אני שמתעורר לצידך?‬
‫למה את לא לצידי כשאני מתעורר?‬
‫למה לעזאזל אני ישן לבד?‬
‫אל תהיה מגוחך!‬
‫כל איסטנבול שכבה איתך אבל אתה ישן לבד?‬
‫אני מתמודד בלעדייך.‬
‫אני מתעורר בלעדייך.‬
‫בגלל זה אני לבד.‬
‫כל יום, אני עושה הכול בשבילך.‬
‫אני מתמודד עם מצבי הרוח שלך.‬
‫אני מחזיק אותך בקצות האצבעות שלי.‬
‫כאילו שאני מחזיק כנפיים של פרפר.‬
‫אבל…‬ ‫-אבל מה?‬
‫את לא שלי.‬
‫קנאן, חכה רגע.‬
‫אל תעשה לי את זה עכשיו.‬
‫זה לא הוגן!‬ ‫-מה שעשית לי לא הוגן.‬
‫אני לא מאמין שנפלתי בפח הזה.‬
‫תגידי לי עכשיו. תגידי לי שאת ללה קירן!‬
‫תגידי לי שאישה כמוך מגיעה פעם במאה שנה.‬
‫אל תהיה מגוחך! עברנו הכול ביחד.‬
‫אל תזייני בשכל.‬ ‫-מה?‬
‫"הרשת, מוגה, סלים. כולכם ברי מזל.‬
‫אתם חיים על חשבוני. הכול בזכותי!"‬ ‫תגידי את זה.‬
‫כן, בטח.‬
‫"אתה צריך לדעת את מקומך, קנאן."‬ ‫קדימה, תגידי את זה.‬
‫תגידי את זה!‬
‫זה באמת מה שאתה חושב?‬
‫ומה את חושבת?‬
‫קדימה, תהיי כנה איתי לשם שינוי.‬
‫אני רוצה ללכת מכאן ברגע זה!‬
‫אני רוצה לשנות את הטיסה‬ ‫ולעוף מכאן ברגע זה!‬
‫לכי.‬
‫אבל זה עדיין לא נגמר.‬
‫אתה עדיין ער?‬
‫אמרת שתחזרי בבוקר.‬ ‫-כן, אבל החלטתי לחזור עכשיו.‬
‫תודה.‬
‫ללה.‬
‫כן, יקירי?‬
‫מה קורה?‬
‫מה? אני לא מבינה.‬
‫מה קורה? תספרי לי.‬
‫אני לא מבינה. מה אתה רוצה שאגיד לך?‬
‫אני רוצה לשמוע את האמת.‬
‫מה באמת קורה?‬
‫יש משהו שאני לא מודע אליו?‬
‫תגידי לי.‬
‫סלים.‬
‫לא קורה כלום.‬ ‫-משהו קורה.‬
‫משהו קורה.‬
‫תראי, הייתי בסדר עם זה‬ ‫במשך שנים. יש מערכת.‬
‫למען האמת, זו מערכת מעוותת.‬
‫אולי הייתי טיפש.‬
‫קנאן, את…‬
‫זה מצב חולני, מוזר.‬
‫חשבתי, "שיהיה. לא משנה".‬
‫קיבלתי הכול. את בסביבת קנאן כל יום.‬
‫אבל עכשיו ברור שדברים השתנו.‬
‫קדימה.‬
‫אל תנסי לעבוד עליי.‬
‫סלים.‬ ‫-תגידי לי!‬
‫אני באמת לא מבינה למה אתה מתכוון.‬
‫מה הבעיה?‬
‫-כן.‬
‫את הבעיה. המצב בינינו הוא הבעיה.‬
‫את לא רוצה לבוא הביתה.‬
‫את רוצה להישאר עם קנאן.‬
‫כשהבנות ואני לא כאן,‬ ‫את בעולם משלך עם קנאן.‬
‫כשאני שואל אותך אם הוא היה פה,‬ ‫את מכחישה ומשקרת לי.‬
‫מה קורה?‬
‫אה? מה אנחנו עושים?‬ ‫תהיי כנה איתי. תהיי אמיתית לשם שינוי.‬
‫חכה רגע. אני לא כנה ואמיתית איתך?‬
‫אתה שומע את עצמך? מעולם לא שיקרתי לך.‬
‫אני לא מאמין לזה.‬
‫אתה רוצה להיפרד ממני?‬
‫מה העניין? תגיד לי.‬
‫אתה רוצה שאעזוב?‬
‫אתה רוצה הפסקה?‬ ‫אתה רוצה לחשוב? מה שאתה רוצה.‬
‫המצב בינינו היה לא טוב לאחרונה‬ ‫בגלל כל המשברים.‬
‫אולי הזנחתי אותך. אני מצטערת.‬ ‫-תראי, את עדיין…‬
‫עדיין מה? מה?‬
‫אתה רוצה שאלך? מה אתה רוצה? תגיד לי.‬
‫אני לא יכול ללכת. בגלל הבנות.‬
‫אלה נישואים. אנחנו לא יכולים לקום וללכת.‬
‫זה מי שאנחנו. אנחנו לא כמו…‬
‫לא משנה.‬ ‫-כמו מה?‬
‫מה לא משנה? סלים, דבר איתי.‬
‫אנחנו לא יכולים לנהל רומן לוהט‬
‫עם מריבות ופרידות כמו שהיה לך עם קנאן.‬
‫אני בעלך. אני האבא של הילדות שלך.‬
‫אני לא יכול להרשות לעצמי להיות‬ ‫הבחור המגניב ולעזוב ככה. אני תקוע פה.‬
‫אני שונא את עצמי כי אני במצב הזה.‬
‫מיה!‬
‫נמאס לי לאכול ביצים!‬
‫ההסעה של בית הספר תכף מגיעה.‬ ‫קדימה, תזדרזי.‬
‫מיה!‬ ‫-קדימה, מלו, תזדזרזי.‬
‫אבא, תקשיב לשיר הזה.‬
‫באמת? עכשיו?‬
‫מי ישן כאן אתמול בלילה?‬
‫אף אחד.‬
‫לא הצלחתי לישון, אז צפיתי בטלוויזיה.‬
‫אמא, תקשיבי לשיר הזה!‬
‫רגע. בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫זה מעולה!‬
‫אוי, לא.‬ ‫-קדימה.‬
‫טוב, אני אקשיב אחר כך.‬
‫קדימה.‬ ‫-יום טוב.‬
‫ושיהיה לך יום עמוס בעבודה.‬
‫נתראה!‬
‫ארוחת הבוקר שלך מוכנה. אני הולך.‬
‫בסדר.‬
‫קנאן עדיין לא הגיע.‬ ‫-למה?‬
‫הוא בטח מאחר.‬
‫הוא אף פעם לא מאחר. הטיסה שלו בטח התעכבה.‬
‫לא, אין עיכובים. ואספו אותו הבוקר.‬
‫ללה פה.‬
‫בוקר טוב.‬
‫קנאן לא יגיע היום.‬
‫הוא שלח לי הודעה.‬
‫זה מפתיע, נכון?‬
‫זו הפעם הראשונה, אחרי הכול.‬ ‫אמרתי שקנאן לא יגיע היום.‬
‫אני ממש מבואסת, מוגה.‬
‫דבר רודף דבר.‬
‫והלחץ של החוזה לא עוזר בכלל.‬
‫טוב, אני לא… אני לא מרגישה את הלחץ הזה.‬
‫כי‬
‫אף אחד לא שואל אותי על כלום.‬
‫אני עומדת בשוליים וצופה על הכול.‬
‫למה את מתנהגת ככה?‬
‫קנאן ישאל את דעתך. הוא מבולבל לגמרי.‬
‫כן, בטח. אני בטוחה שהוא ישאל. אין סיכוי.‬
‫אני אומרת לך שאני מרגישה מדוכדכת.‬
‫לא אכפת לך מזה בכלל, מוגה?‬
‫מה קרה?‬ ‫-אמרתי לך, אני לא בסדר!‬
‫דבר רודף דבר.‬
‫סלים מוזר, קאנן מוזר.‬
‫זה מטורף! כאילו שמישהו‬ ‫זרק משהו לתוך האטמוספרה‬
‫והכול יצא מכלל שליטה!‬
‫את יכולה להתייחס אליי?‬ ‫-טוב, בטח.‬
‫לא.‬
‫לא, אני צריכה ללכת.‬
‫נוכל לדבר אחר כך?‬
‫טוב, הבנתי. יש לך בעיות.‬
‫אבל תנסי לחשוב על זה ככה.‬
‫לא קל להיות ללה קירן.‬
‫הם מבקשים 12.‬ ‫-מה?‬
‫זה לא יקרה.‬
‫אמרתי לו.‬
‫הוא דיבר על כל מני דברים.‬ ‫-קנאן?‬
‫הוא לא הפסיק לנופף בפניי הצעות של מתחרים.‬
‫לילד אין בושה. ומעולם לא הייתה לו.‬
‫מה נעשה?‬
‫נשכנע אותו.‬
‫ההצעה הסופית שלנו היא תשע, נכון?‬
‫ואם הם ירצו לעזוב?‬
‫תוודאי שזה לא יקרה, גול.‬ ‫את חייבת לשכנע אותם להישאר.‬
‫כן, אבל…‬ ‫-רעם.‬
‫הסוס האהוב עליי.‬
‫מנצח ה"גזי".‬ ‫-כן.‬
‫סייפי מטפל בו יפה.‬
‫הוא טיפל בו כל הזמן הזה.‬
‫יש להם חיבור מיוחד.‬
‫לכן סייפי‬
‫חשוב לי מאוד.‬
‫עם זאת, אם הייתי צריך לבחור‬
‫בין סייפי לרעם,‬
‫הייתי בוחר ברעם בלי לחשוב פעמיים.‬
‫את צריכה לפתור את זה. את מסוגלת.‬
‫בוא הנה.‬
‫איפה אתה, קנאן?‬
‫אני צריכה להגיד לה משהו.‬
‫תגידי לי. גול עסוקה.‬ ‫-אבל ללה שלחה אותי.‬
‫טוב, תגידי לי.‬ ‫-את יכולה בבקשה…‬
‫היכנסי.‬
‫אז את העוזרת החדשה של ללה.‬ ‫-כן.‬
‫הבנתי.‬
‫אז תגידי לי,‬
‫למה קנאן לא כאן?‬
‫טוב, אין לי מושג.‬
‫בדרך כלל ללה חולקת איתי הכול.‬ ‫אנחנו קרובות.‬
‫אבל אני מניחה שלא היה לה זמן.‬
‫אז אתן קרובות?‬
‫כן?‬
‫ספרי לי עוד על זה.‬
‫ללה רואה בי כיותר מעוזרת.‬
‫גם לי מאוד אכפת ממנה.‬
‫מה שם המשפחה שלך?‬
‫טונה.‬
‫מותק, את יכולה להביא לי‬
‫את התיק של אסלי טונה?‬
‫התחלת ברשת לפני שלושה חודשים.‬
‫ומתוך ארבעת המתמחים,‬
‫כולל גוליז, את זו שנבחרה.‬
‫מה עוד יש כאן?‬
‫אוזגה, העוזרת של ללה בשש השנים האחרונות,‬
‫פוטרה.‬
‫ואת, פתאום,‬
‫הפכת לעוזרת של ללה.‬
‫את וללה מכירות הרבה זמן?‬
‫לא. אבל היה בינינו חיבור מיידי.‬
‫באמת?‬
‫עכשיו כשאני חושבת על זה, את ברת מזל, נכון?‬
‫אז תגיד לי, חוץ ממזל, יש לך עוד כישורים?‬
‫את לא מבינה אותי.‬
‫אני חייבת להפוך למישהי חשובה.‬
‫הנה מוגה.‬
‫והנה ללה.‬
‫מה אם אסתכל על עצמי יום אחד‬
‫ואגלה שהפכתי רק למישהי כמו מוגה‬ ‫וזה יהיה מאוחר מדי בשבילי?‬
‫את מתה מפחד, נכון?‬
‫שכשתהיי בת 40, תסתכלי סביבך ותראי שהפסדת.‬
‫עשר, תשע,‬
‫שמונה, שבע,‬
‫שש, חמש, ארבע,‬
‫שלוש, שתיים, אחת, אנחנו בשידור!‬
‫הלו, מליסה?‬
‫בסדר, תירגעי.‬
‫ללה, את בשידור.‬
‫בסדר, מותק, בסדר, תירגעי.‬
‫תירגעי, הכול בסדר.‬
‫ללה, אנחנו בשידור.‬
‫מוגה, משהו קרה. את…‬
‫ללה.‬
‫קדימה, ללה. קדימה.‬
‫מה קורה?‬
‫איפה אתה לעזאזל?‬
‫תגידי לנונו לרדת מהשידור.‬
‫הטלפון.‬
‫תני לי את הטלפון.‬
‫סלים, מליסה בסדר?‬
‫- כן, היא ישנה. קדימה! -‬
‫נונו, תעבור לפרסומות.‬
‫קדימה, לפרסומות.‬
‫ערב טוב, גבירותיי ורבותיי.‬
‫היום נתחיל בתגובות‬ ‫לשידור של אתמול מאסקישהיר.‬
‫לאחר מכן, שר העבודה יצטרף אלינו לשידור‬
‫כדי לדון בטענות האלה.‬
‫אני ללה קירן.‬
‫ברוכים הבאים לצד השני.‬
‫אני מצטער, ללה.‬
‫לא, אני מצטערת. סלח לי.‬
‫אני כל כך מצטערת. אני קצת מעופפת.‬
‫זה בסדר.‬
‫אוי, הכול‬
‫התבלגן עכשיו.‬
‫זה בסדר, אני אסדר את זה.‬
‫בסדר.‬
‫קנאן.‬
‫מה איתו?‬
‫הוא הטיל עליי משימה למצוא את בושבוש.‬ ‫-ומצאת?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫אני אגיד לך כשאמצא, אבל…‬
‫מה יקרה כשאמצא אותה?‬ ‫ידווחו עליה ליחידת פשעי הסייבר?‬
‫אני חושבת‬
‫שבושבוש היא בחורה מוכשרת מאוד.‬
‫אבל היא הולכת בכיוון הלא נכון.‬
‫הלוואי שזה לא היה כך.‬
‫אם תסלח לי, הייתה לי תוכנית גרועה.‬
‫נתראה.‬ ‫-לא. כלומר…‬
‫אני חושב שהיית נהדרת. כמו תמיד.‬
‫את באמת מדהימה, ללה.‬
‫תודה, מותק.‬
‫ללה, דעתי הייתה מוסחת‬ ‫בזמן התוכנית, תסלחי לי.‬
‫יש לי חברה בשם מליסה.‬ ‫היא גם מעריצה שלך, כמוני.‬
‫היא רבה עם החבר שלה והיא התחרפנה.‬
‫אני ממש מצטערת.‬
‫אז תתקשרי למליסה.‬
‫איזו מהן…‬
‫לשלך?‬
‫לא.‬
‫לחברה שלך מליסה.‬
‫אמרת שהיא מעריצה.‬ ‫אולי אוכל לעזור לה בתור אישה.‬
‫הלו? אוזגה, מותק.‬
‫שלום.‬ ‫שלום, ללה.‬
‫סליחה על ההפרעה, אבל…‬ ‫-בכלל לא, מותק. אני שומעת.‬
‫את בסדר? בשידור, היית…‬
‫אני בסדר, מותק.‬
‫מה איתך? את מוכנה למחר?‬
‫טוב, כן. האמת שבגלל זה אני מתקשרת.‬
‫אני יודעת שזו תקופה מוזרה, אבל…‬
‫אמרת שתהיי השושבינה שלי, זוכרת?‬
‫ואז קרו כל הדברים.‬ ‫חשבתי שגם לא תרצי להיות השושבינה שלי.‬
‫למה שתחשבי ככה?‬
‫לכבוד יהיה לי להיות השושבינה שלך, מותק.‬
‫אני כל כך שמחה לשמוע. בסדר. תודה. נתראה.‬
‫נתראה, מותק.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי.‬
‫תפרסם.‬ ‫-קדימה.‬
‫תגיד שיש לך חדשות מטורפות.‬
‫טוב, על מה לכתוב?‬
‫על קנאן ועליי. אנחנו זוג.‬
‫תקרא לי העוזרת החדשה של ללה.‬
‫וואו. מה לעזאזל?‬ ‫-אתה יכול לעשות את זה?‬
‫קנאן לא בליגה שלך.‬
‫את מתכוונת להמשיך ככה?‬ ‫אמרת שתשמרי על פרופיל נמוך.‬
‫אין לי זמן לזה.‬
‫אני לא רוצה להפסיד. אני צריכה לתקוף.‬
‫את תיכנסי לצרות.‬
‫בסדר, אני אפרסם את זה.‬
‫איפה היית?‬
‫בואי.‬
‫הקור הזה אף פעם לא נעלם, קנאן.‬ ‫-זה מגוחך.‬
‫זה לא. משהו קרה.‬
‫אולי זה מה שאמור לקרות.‬
‫אולי הגענו לסופה של הפרדיגמה.‬
‫קנאן, אני אומרת לך שמשהו קורה.‬ ‫למה אתה לא קולט?‬
‫תסתכלי על הטלפון שלך. בטח בושבוש התעוררה.‬
‫שבושבוש תלך לעזאזל.‬
‫- יש לי פצצה חדשה, יקיריי.‬ ‫העוזרת החדשה של ללה וקנאן יוצאים. -‬
‫מה זה?‬
‫זה נכון?‬
‫מה לעזאזל?‬
‫זה שטויות.‬
‫קנאן.‬ ‫-ללה.‬
‫את חושבת שזה הוגן לשאול את זה עכשיו?‬
‫אולי עשית משהו והיא עשתה מזה עניין.‬
‫היא לא הטיפוס שלי.‬
‫אני לא רוצה אף אחת.‬
‫בסדר?‬
‫את יודעת בדיוק מה אני רוצה.‬
‫סלים יודע מה קרה באסקישהיר?‬
‫לא, לא סיפרתי לו.‬
‫לא הרגשת צורך?‬
‫אם זה היה מישהו אחר, מישהו יותר גס…‬
‫גס…‬
‫אם זה היה כל אחד חוץ ממך,‬ ‫כן, הייתי אומרת לו.‬
‫אבל בכל מה שקשור בך,‬
‫סלים ירגיש לא בנוח.‬
‫אתה מבין?‬
‫אני אתקשר אם משהו יצוץ.‬
‫הצהרתם שאתם רוצים להינשא.‬
‫יחד עם העדים שלכם כאן,‬ ‫גם אני יכול להעיד על כך.‬
‫אז בתוקף סמכותי‬ ‫שהוענקה לי על ידי ראש העיר המכובד,‬
‫ולפי הקוד האזרחי הטורקי,‬
‫אני מכריז עליכם כבעל ואישה.‬ ‫מזל טוב לשניכם.‬
‫מזל טוב.‬
‫אני מאחל לכם אושר ושמחה.‬
‫לא הזמינו אותך?‬ ‫-ולא הזמינו גם אותך, לוזר?‬
‫אתה עובד ברשת כבר שנים.‬
‫אז אנחנו לא מספיק מעניינים בוודאות.‬
‫אנחנו לא שווים את ההוצאות.‬
‫מה קרה?‬
‫אולי זה הסוף.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫אסור לי להפסיד!‬
‫חיים רק פעם אחת. אני לא אהיה לוזרית עלובה.‬
‫אני לא אהיה איזו כלומניקית, בסדר?‬
‫זה כל מה שמעניין אותך?‬
‫נניח שאתה יושב לשולחן עם כמה אנשים.‬
‫אתם בפגישה. נניח ששכחת את העט שלך.‬
‫אתה מתחיל לחפש מסביב.‬
‫כולם שמים לב לזה.‬
‫והם מציעים לך את העט שלהם בלי לשאול בכלל.‬
‫והם אפילו נרגשים לגלות באיזה עט תבחר.‬
‫אז את רוצה להיות הבחורה הכי חשובה בשולחן.‬
‫אני בטוחה שזה האדם הכי מאושר שם.‬
‫אני לא אהיה אף אחד אחר.‬ ‫אני אהיה הבחורה הזאת.‬
‫או שאתאבד.‬
‫אני לא כמוך, בסדר?‬
‫אתה תראה.‬
‫את כזאת רעה.‬
‫וזה מה שיפיל אותך.‬ ‫-מה קרה? נשבר לך הלב?‬
‫מניאק!‬
‫זה לא קשור אליי.‬
‫טוב-לב. זה דבר טוב, כוח גדול.‬
‫להתחשב ברגשות של אחרים, בכל אופן…‬
‫זה לא עובד ככה.‬
‫אולי אתה צריך טוב-לב כדי להגיע לפסגה.‬
‫אבל ברגע שאתה מגיע לשם,‬ ‫אתה כבר לא צריך כלום.‬
‫המטרה היא לא רק להגיע לשם.‬
‫את צריכה לחשוב איך תישארי שם.‬
‫מה נסגר עם השטויות הפואטיות האלה?‬ ‫-את צריכה לחשוב על זה.‬
‫אני לא צריכה.‬
‫בקרוב לא אצטרך להפגין טוב-לב כלפי אף אחד.‬
‫אנשים בעמדת כוח לא צריכים להפגין טוב-לב.‬
‫טוב. זה ברור שאת צועדת בדרך אחרת.‬
‫את רוצה לספר לי על זה?‬
‫אני לא מבינה על מה את מדברת.‬
‫בואי ננסה את זה.‬
‫תספרי לי משהו על עצמך.‬
‫תגדירי את עצמך.‬
‫כי בכל שנה, צעירים חדשים מגיעים הנה.‬
‫יש להם חלומות גדולים.‬
‫מי את? ספרי לי.‬
‫או,‬
‫שאוכל לפתח דעה משלי עלייך.‬
‫אולי אני צריכה לחשוב‬ ‫על איך זה שיש לך כל כך הרבה מזל.‬
‫אני…‬ ‫-למה באת הנה?‬
‫מה את עושה במשרד המנכ"לית?‬
‫את רוצה להתחיל בזה?‬
‫גברת גול.‬
‫רק רציתי לדבר על החששות שלי‬
‫בנוגע לתוכנית החדשות שלך.‬
‫לא.‬
‫זה לא זה.‬
‫תחשבי שוב.‬
‫תחליטי‬
‫ותחזרי.‬
‫הלביאות, בלי להבחין, דוקרות זו את זו בגב‬
‫וסוללות את הדרך לציפורים.‬
‫כיוון שהן רואות עצמן‬ ‫כשליטות הבלתי מנוצחות,‬
‫הן אפילו לא שמות לב לטעות הפשוטה הזו.‬
‫וככה ציפור הטרף מתקדמת.‬
‫זו הכוס שלי, דרך אגב.‬
‫איך אתה כל כך בטוח?‬
‫בוא נשאל את הכוס.‬
‫אני לא חושב שלכוס יש דעה בנושא.‬
‫מי שיקבל אותה, מנצח.‬
‫מנצח?‬
‫ככה אתה רואה את זה?‬ ‫-לא.‬
‫לא.‬
‫אני רק רוצה את מה שמגיע לי.‬
‫זה הגיע לי מההתחלה.‬
‫מה גורם לך לחשוב ככה?‬
‫תסביר לי.‬
‫בסדר.‬
‫כי היא נראית טוב ביד שלי.‬
‫תראה, זה סינגל מאלט מסקוטלנד.‬
‫מיושן בחביות עץ אלון.‬
‫קצת מעושן.‬
‫בן 25 שנה לפחות.‬
‫ויסקי זה הקטע שלי. כלומר, אני מבין בזה.‬
‫מה אתה אומר. באמת?‬
‫אפשר להגיד שאני מבין.‬
‫את הפרטים הקטנים ביותר.‬
‫המקום והעמדה הנכונה.‬
‫אולי זאת הבעיה שלך.‬
‫אתה הטיפוס‬
‫שעוצר את העולם ואומר לו להסתובב אחורה.‬
‫אז אתה מאמין בגורל?‬
‫מה אנחנו אמורים לעשות?‬ ‫לשמור מרחק ולתת לזה לקרות? זה פסיבי.‬
‫אבל…‬
‫זה הוויסקי שלי.‬
‫אני זה ששותה אותו.‬
‫כדאי שתלך להזמין משהו אחר.‬
‫גברת ללה!‬
‫מותק.‬
‫אני כל כך אוהבת אותך.‬ ‫תודה על הכול.‬
‫כל מה שקורה לך לאחרונה. זה ממש לא מגיע לך.‬
‫האמת שהתאכזבתי כששמעתי‬
‫שלא רצית לבקר אותי בבית החולים.‬
‫אבל אני כל כך שמחה שבאת היום.‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫מותק.‬
‫תודה לך על הכול.‬
‫אוזגה, מגיע לך כל הטוב שבעולם.‬
‫תודה.‬ ‫-את כל כך יפה. לכי, תיהני.‬
‫להתראות.‬
‫תודה, יקירי.‬
‫האמת התאכזבתי כששמעתי שאת‬
‫שלא רצית לבקר אותי בבית החולים.‬
‫תגידי לי, את משחקת איתי משחקים?‬
‫אולי עובר גם עלייך משהו.‬
‫המסרים הסותרים שאת שולחת לאחרונה.‬
‫לשם שינוי, תהיי כנה איתי, ללה!‬
‫את לא רוצה לבוא הביתה.‬
‫את רוצה להישאר עם קנאן.‬
‫כשאני שואל אותך אם הוא היה פה,‬ ‫את מכחישה ומשקרת לי.‬
‫לצערי, אני זאת שצריכה להגיד לך את זה.‬
‫אוזגה לא רוצה לראות אותך.‬
‫אני עוקבת אחרייך מתחילת הקריירה שלך.‬
‫כשהייתי בת 11, צפיתי בך‬ ‫ואמרתי לעצמי שאהיה עיתונאית.‬
‫בגיל 18, חסכתי כסף‬ ‫וקניתי חצאית עיפרון כמו שלך.‬
‫אמא שלי אמרה,‬ ‫"את צעירה מדי בשביל חצאית כזאת."‬
‫למדתי והתקבלתי ללימודי עיתונאות.‬ ‫המטרה היחידה שלי הייתה להכיר אותך.‬
‫אני באמת חושבת שאני האדם שהכי אוהב אותך.‬
‫ועכשיו, הנה את!‬
‫זה היום המאושר בחיי!‬
‫תרדפי אחרי החדשות, לא אחרי אנשים.‬
‫איך הייתה החתונה של אוזגה?‬
‫זו היית את, נכון?‬
‫זו את.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫את עשית את זה.‬
‫עודדת את קנאן.‬
‫שתלת את זרעי הספק במוחו של סלים.‬
‫מי יודע מה עוד עשית שאני לא יודעת.‬
‫היו לי חיים. היה לי סדר.‬
‫הייתה לי מערכת.‬
‫והיא הייתה יותר בריאה ממה שנדמה מרחוק.‬ ‫היא הייתה די בריאה.‬
‫אבל,‬
‫כאילו שקנאן בא אליי בעצמו,‬ ‫כאילו שהסתרתי את קנאן…‬
‫אני אף פעם לא משקרת, את יודעת.‬
‫רק אנשים טיפשים משקרים כי האמת מתגלה בסוף.‬
‫אבל זו אשמתי. לא נקטתי באמצעים‬ ‫כדי להגן על עצמי כראוי.‬
‫גברת ללה.‬
‫הסטתי מבט.‬
‫ללה, אני לא…‬
‫אני לא מבינה כלום.‬ ‫-ברור שלא.‬
‫נכון?‬
‫כי את לא מסוגלת להתעמת עם זה.‬
‫זו היית את. זו היית את מההתחלה.‬
‫באת הנה והרסת את חיי.‬
‫כי את כל כך שונאת אותי.‬
‫נשבעת לגמור אותי, ואת לא מפחדת משום דבר.‬
‫אבל עליתי עלייך.‬
‫הבנת?‬
‫זו היית את כל הזמן הזה.‬ ‫את הבחורה מהשירותים.‬
‫הערצה היא הרעל הגרוע ביותר.‬ ‫עכשיו אני יודעת את זה. אבל עליתי עלייך.‬
‫ואת תפטרי אותי? זה העניין?‬ ‫-תגידי לי את, מה אני צריכה לעשות?‬
‫אני אגיד לך.‬ ‫-קדימה.‬
‫מאוחר מדי עכשיו.‬
‫את לא יכולה לפטר אותי, ללה.‬
‫את סיימת. את גמורה.‬
‫זמנך עבר.‬
‫מה אנשים יחשבו אם תפטרי אותי עכשיו?‬
‫היא נפטרה מהבחורה הצעירה והיפה.‬ ‫היא קינאה בה!‬
‫היה לה רומן עם קנאן,‬ ‫והיא קינאה. ומה סלים יחשוב?‬
‫אם תפטרי אותי זה רק יאשר‬ ‫את הרומן שלך עם קנאן.‬
‫אני כאן.‬
‫ואת לא יכולה להשמיד אותי עכשיו. אני כאן.‬
‫אני כאן, ואין דרך חזרה.‬
‫תשלימי עם זה.‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫ללה המעופפת.‬
‫אני לא מאמינה שאת חושבת‬ ‫שמישהו באטמוספרה כותב את הדברים האלה.‬
‫אנשים כותבים את זה.‬
‫אנשים אמיתיים.‬
‫אני כתבתי את זה. זו הייתי אני.‬
‫אני אמרתי "ללה המעופפת".‬
‫יופי לך.‬
‫בראבו.‬
‫זה הכישרון הכי גדול שלך, לא?‬ ‫להגיד את המילה הכי מכוערת?‬
‫מכוערת?‬ ‫-מכוערת.‬
‫ומה בדיוק הכישרון שלך?‬
‫לא יודעת. אולי היכולת‬ ‫לעשות את התפקיד שלי כראוי.‬
‫אל תייחסי למזל חשיבות.‬
‫את חושבת שאני לא מבינה כלום מהחיים שלי?‬
‫את חושבת שאין לי כישורים?‬
‫את חושבת שאני לא מוכשרת?‬
‫אה?‬
‫כל כך מיושנת.‬
‫מעניין מה תעשי עכשיו, ללה.‬
‫את יודעת, בדרך כלל את מצילה את השידור.‬
‫מעניין איך תצליחי לצאת מזה הפעם.‬
‫ללה, אם את מוכנה…‬ ‫-תיכנסי.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫קנאן שוב לא הגיע. מה קורה?‬ ‫-שקט.‬
‫אם כולם מוכנים,‬
‫וולקן, נתחיל עם הסיפור שלך.‬
‫וולקן, מותק.‬
‫אתה יכול לשבת רגע?‬
‫אם לא אכפת לך, מוגה.‬
‫יש לי…‬
‫יש לי משהו להגיד לכולכם.‬
‫הודעה חשובה.‬
‫העוזרת שלי,‬
‫אסלי היקרה.‬
‫כולכם כבר מכירים אותה.‬
‫לקח לי זמן לגלות את כישורי העיתונאות שלה,‬
‫אבל אני כל כך שמחה שגיליתי אותם.‬
‫ולכן‬
‫אני שולחת אותה למשרד שלנו באנקרה‬
‫ככתבת החדשה שלנו.‬
‫וואו, בראבו, אסלי.‬ ‫-מה את חושבת?‬
‫ברכותיי, אסלי.‬ ‫-זה נהדר, אם זה מה שאת חושבת.‬
‫אסלי, מותק. אני מאחלת לך‬ ‫הצלחה בדרך החדשה שלך.‬
‫ואני יודעת שתעשי דברים נהדרים.‬ ‫אני בטוחה. זה מגיע לך.‬
‫נכון, חברים?‬
‫בראבו!‬
‫מזל טוב!‬
‫קר באנקרה. תיזהרי.‬
‫בסדר.‬
‫וולקן, אנחנו מוכנים לשמוע אותך.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬