Тук съм.
Още съм тук.
Ще ти помогна.
Илай.
Какво направи?
Д-р Адлър.
Не, благодаря, Дениз.
Изгубил е съзнание.
Като го приехме, буйстваше и се наложи леко да го упоим.
- Да е говорил на странен чужд език? - Не мисля.
Слава богу, че си тук! Той как е?
Добре е, спи. Дениз е при него.
- Беше ли тук, като са го приели? - Не, закарали са го първо в спешното.
Всичко наред ли е? Какво ти е на ръката?
Той го нарисува.
Невероятно, нали? Каза ми, че от това го е страх.
- Говорил е с теб? - Не съвсем.
- Дениз знае ли нидерландски? - Какви ги говориш?
Той се събуди.
Ноа, как си?
Искам у дома.
Миличък, ти проговори.
Гейл, снощи той ме разбра. Сигурен съм.
- Откъде ще знае нидерландски? - Нямам представа.
Нужен е пълен преглед.
Кръв, скенер и да изключим СДВХ и периодично експлозивно разстройство.
- Искам да знам при кого е живял... - Задръж малко.
Повече ме притесняват последствията. Посегнал е на друго дете.
- Да, то как е? - Физически е добре, но е травмирано.
Всичко е било в кръв.
Да, чух.
Илай?
Илай, искаш ли да седнеш? Някой ще ми помогне ли?
Кръвното ти е високо. 168 на 90.
Нищо ми няма. Не съм ял и ми е паднала кръвната захар.
- Ще ида за сок. - Благодаря.
- Какво знаем за семейството му? - Илай, трябва да почиваш.
Нищо ми няма. Чудя се дали няма фамилна обремененост.
Не знаем нищо за семейството му.
Още като бебе е бил изоставен пред "Сейнт Матюс" в Батъри Парк.
Да му се не види!
Искам да знам в какви семейства е живял, да видя медицинския му картон,
да ида на домашно посещение у Дениз и...
Знаеш, че фактите по случая се промениха.
Изключен е от училище и може да прекратят попечителството,
а тук ще има легло до време.
Знам, Гейл, затова те моля да проточиш нещата малко.
Д-р Адлър, явете се на регистратурата.
Татко!
- Барб, станало ли е нещо? - И питаш! У вас все едно е паднала бомба.
Спокойно.
Мебелите са изпочупени. По розите на мама има кръв.
- Цяла вечер ти звъня. - Сигурно ми е паднала батерията.
Добре съм. Порязах се.
Помислих, че са те нападнали, но после ме уведомиха, че си тук.
- Спокойно. - Ще намеря пликче.
Барб, всичко е наред. Дишай.
Да, изложих се.
- По-добре ли си? - Да.
Но не бих отказала един джин с тоник.
Барът май отваря чак в 22 ч.
Съжалявам, татко.
Знам, че мразиш драми.
- Няма нищо, притеснила си се. - Естествено.
В дома ти все едно са вилнели наркомани. Какво ли не ми мина през ума!
Май съм кълбо от нерви, откакто мама...
Сещаш се.
- Татко. - Ще тръгвам.
Татко, почакай.
Не съм много наясно, но ако поговорим за това, може би...
Тези дни ще измислим нещо. Аз, ти и Софи може да вечеряме заедно.
Точно сега не мога. Мой пациент е в беда.
- Ама разбира се, пациент. - Барб.
Ясно, такава ти е работата.
Пациентите ти зависят от теб. Повярвай ми, знам.
Ало?
Помниш ли приемно дете на име Ноа?
Блед, синеок, на осем или девет, импулсивен, не говори.
Здравей, мила асистентке. Как си?
Не е мой пациент. Или е консултация, или е бил препратен.
- Иначе щях да помня, нали? - На твоята възраст мозъкът се калцира.
Да проверя ли? И без това щях да ида заради файловете.
Супер, благодаря ти.
Може ли?
Здравей, миличък. Тук съм, да знаеш.
Сега ще те плъзнем навътре
и ще направим снимка на мозъка ти - яко, нали?
Слагам ти слушалки заради шума,
но ние ще те чуваме - ако има нещо, кажи.
Опитай се да не мърдаш.
И няма да го боли, нали?
Не. Няма да усетиш нищо.
Важно е да не мърдаш, нали разбра?
Дадохме му леко успокоително, за да не мърда много.
- Колко е дълга процедурата? - Стандартна е, отнема под 15 минути.
Ще сме експедитивни.
Ноа, започваме. Вдигни палец, ако всичко е наред.
Добре, приятелче, хайде.
Готово, сега извличаме образите.
Дръж се, Ноа. Почти приключихме.
Браво, опитай се да не мърдаш.
Ноа, не мърдай.
- Да приключваме вече. - Още малко.
Ноа, как си?
Остана съвсем малко.
Спрете. Стига!
Спокойно.
Спокойно, Ноа.
Няма страшно.
Няма нищо, миличък.
Спокойно, всичко е наред.
Дишай, миличък.
Спокойно, тук съм.
Тук съм.
Днес ще е леко упоен, за да си почине.
Горкото дете се измъчи.
Няма анормална тъкан или мозъчна травма. Притокът на кръв към мозъка не е нарушен.
Кръвните маркери са в норма. ЯМР е чист.
Има странно родилно петно на гърдите,
но не виждам следи от скорошна травма.
Явно е на психична основа. Знам, че аз те забърках в това.
Не си, Гейл. Той цъфна у нас, преди да ми се обадиш.
Да, но защо?
Да не премълчаваш нещо?
Знам само, че той ме намери и се нуждае от помощта ми.
Лин?
ПОЧИСТЕНО Е, ЛАРИ Е ИЗКЪПАН ДАЙ ЗНАК ЗА ВЕЧЕРЯТА, ЦЕЛУВКИ, БАРБАРА
Какъв си издокаран!
Ела тук, приятелче.
Боже.
Откачам.
Знам, ето ти. Да не кажеш, че не правя нищо за теб.
Б. У.
Какво има, Лари?
Здрасти, Сю Ан.
Носех нещо за сдобряване - енчилади. Мексиканската храна ме успокоява, а теб?
Да, и мен.
- Ще ме изслушаш ли? - Налага ли се?
Представям си колко ти е трудно...
след загубата на прекрасната ти съпруга, но не е нужно да минаваш през това сам.
Аз съм насреща.
В цялата работа може и да има нещо добро.
- И то е, че... - Сега е изгодно да се продава.
Но без протакане. Трябва да се действа.
- Направо се обърни към дъщеря ми. - Към Барбара ли?
Обсъдете го двете. Имам ви доверие.
- Така ли? - Да.
- Браво! Няма да съжаляваш. - Вече съжалявам.
Не само лекар, а красив и забавен. Някоя ще извади голям късмет с теб.
Може ли? Записвам всичките си интервюта.
- Да, но е малко като на разпит. - Нищо подобно.
- Може ли и да оглеждам? - Да, извинявайте за хаоса.
Имам други грижи напоследък, вие знаете.
- Случката в училище беше направо... - Ще ми разкажете ли?
Видях епикризата от спешното, но исках да чуя и вас.
Имаше много кръв.
Ноа и другото дете бяха на земята. Той не помни нищо, слава богу.
Беше зловещо. Нагледала съм се на странни неща.
Но не като това.
Не съм много по пиенето, но...
- Искате ли? - Не, благодаря.
Добре. Сигурен ли сте?
- Какво точно ви интересува? - При вас е от осем месеца, така ли?
Да, със семейството преди мен не се е получило.
Много ги изнервял.
За мен е първо приемно дете и нямах очаквания.
Видя ми се отнесен.
- А защо станахте приемен родител? - Що за въпрос?
- Това има ли нещо общо със случката? - Търся връзката.
Ами...
Исках да дам на някого всичко, което аз не съм имала.
И така.
Казахте, че преди е говорел.
Да, в началото. После нещата се влошиха, казах на Гейл.
Тя се примоли да не се отказвам. За детето нямаше много варианти.
Как се влоши, освен че спря да говори?
На моменти започваше да крещи.
Думи ли?
Не, просто крещеше. Лицето му ставаше безизразно.
Все едно беше призрак.
Сякаш в мислите си беше другаде. И там нещо го плашеше.
- И не е говорил на чужд език? - Не.
Наистина ли сте го чули да говори на нидерландски?
Да.
Къде е стаята му?
Може ли да остана сам? Искам да усетя атмосферата.
Разгледайте на спокойствие.
- Благодаря. - Отивам да разтребя.
Добре.
Не исках да ви стресна.
Няма проблем. Виждали ли сте тези рисунки?
Да, но не обичам да ги гледам.
Според последния му лекар рисуването било добър отдушник.
А каква е селската къща, която постоянно рисува?
- Каква къща? - Вижте, има я навсякъде. Тук.
Тук.
Ето я тук и тук.
И тук.
Не бях забелязала.
- Това какво значи? - Не знам.
Според вас от какво се страхува?
Честно ли?
Мисля, че от себе си.
Този влак е за "Фар Рокауей-Мот Авеню".
Следваща спирка - "125-а улица".
- Здрасти, Ноа. - Готово, ще дойда да те видя по-късно.
Намерих тези рисунки в стаята ти.
Страхотни са.
Ти си ги рисувал, нали?
Ще ми кажеш ли какви са?
Ядосан ли си?
Да съм ядосан? Не, защо да съм ядосан?
Ти ме подсети за една игра. Искаш ли да поиграем?
Казва се "Какво ме дразни". Ето, така.
Ще си разделим тези блокчета поравно.
Тези са за теб.
Сега ще ти покажа как се играе.
Ще взема едно от моите блокчета, ще го сложа в средата
и ще кажа нещо, което ме дразни.
Нали? Започваме.
Дразни ме някой да ми яде от пуканките в киното.
Сега е твой ред. Вземи едно блокче и го сложи върху моето.
Добре, сега ти кажи нещо, което те дразни.
- Някой да ми яде от сладоледа. - Да, и мен ме дразни.
Добре, какво друго?
Невъзпитаните хора.
Гаднярите.
Гаднярите, добре.
Ще ми дадеш ли пример за някой гадняр?
- Дениз. - Така ли? И защо е гаднярка?
Не иска да ме заведе вкъщи.
Искаш вкъщи, добре. Друго дразни ли те?
Хората, които нараняват другите.
Хората, които нараняват другите. Добре.
Ще ми дадеш ли пример?
Лошите хора, които правят лоши неща.
Какви лоши неща?
Ноа, кулата стана доста висока. Ще ми кажеш ли какво те дразни най-много?
Вземи си блокче и го сложи най-отгоре.
Добре.
Кажи какво те дразни най-много.
Няма страшно.
Казвай смело.
Ти знаеш.
Знаеш какво направи.
Не те разбирам.
Не мога повече.
Превод на субтитрите Северина Цанкова