ГМУРКАНЕТО ЗАБРАНЕНО
Готово, хайде.
Така.
Боже.
Каква е тази селска къща?
- Намерих някаква снимка. - Така ли?
Къде?
Знам ли, не помня.
Ама розите ти наистина...
Разцъфтяха.
Лин?
Здрасти.
Как се казваш?
Наблизо ли живееш?
Сам ли си?
Върни се!
Хлапе!
Внимавай!
Е, какво става?
Нищо особено.
Станах, измих си зъбите, направих си кафе.
После някакво дете си надра ръцете до кръв на входната врата.
Исках да помогна, то побягна и едва не го блъсна кола.
- Бивш пациент ли? - За първи път го виждам.
Странна работа. Животът ми заприлича на картина на Дали.
Защо си тук, Илай?
- Това философски въпрос ли е? - Не, обикновен.
Всяка седмица идваш по собствено желание и 50 минути говориш
за всичко друго, но не и за чувствата си.
Може би няма какво да споделя.
Или отказваш да приемеш станалото.
Естествено! Фаза е, ще отмине. Не може ли да й се насладя?
- Приятно ли ти е? - Не особено.
При тези обстоятелства е напълно нормално да си...
- Ядосан, тъжен, объркан? - Да, абсолютно.
А обременен?
Постъпката й ме обремени.
Заради нея вече не ползвам банята в коридора.
- Под "нея" имаш предвид Лин ли? - Не ми се говори за жена ми.
Добре, защо не ти се говори?
По-добре ли ти става, като не говориш за нея?
Направо супер.
Как е работата?
Както обикновено.
Защо омаловажаваш уменията си?
Имаш дълга и успешна кариера. Помогнал си на много проблемни деца.
Вече нямам сили.
Лин?
- Ало? - Най-после! Оставих ти пет съобщения.
- Чуваш ли ме? Гейл е. - Да, чувам те.
Извинявай, че упорствам. Предстои съдебно решение за едно дете и...
Гейл, сега не мога да поема нов случай.
- Само ме чуй, ситуацията е по-особена. - Трябва да затварям.
Пратих ти един файл. Поне го виж.
Чао.
Какво?
"Проявява агресия.
Не зачита авторитети. Многократно е изключван от училище."
ЗАКЛЮЧЕНИЕ: НЯМА
"Сериозен проблем при четвъртото осиновяване."
МОМЧЕТО, КОЕТО СЕ СТРАХУВАШЕ ОТ ВОДА
Често ли се промъкваш през кучешките вратички?
Знаеш ли си телефона? Или адреса?
Добре.
Да разберем къде живееш. Вашите сигурно се тревожат.
Само ще звънна по телефона.
911. Какъв е случаят?
Ами...
Грешка.
Тук ли живееш?
Ехо?
Боже!
- Стой, да не ти... - Недейте!
Какво търсиш в дома ми?
- Той ме доведе! Син ли ви е? - Какво?
Ноа? Ела тук.
- Какво е станало? - Дойде в дома ми.
Излязъл си навън, докато спях ли?
Надявам се, че разбирате. Непознат нахлува посред нощ и...
Ясно ми е.
Не бях ползвала спрей. Не знаех действа ли.
Действа, без съмнение.
- Сякаш имам стъкълца в очите. - Съжалявам.
Боже, това дете ще ме довърши. Не ме разбирайте криво, обожавам го.
Когато не е изплашен, е най-милото дете на света.
Говори ли?
Напоследък не.
Преди говореше, но спря.
Чухме всякакви диагнози, но нищо не помага.
- Все тая, ще ви се стори откачено. - Едва ли.
Ноа, ще дойдеш ли да се извиниш?
Ноа.
Извини се на господин...
Илай.
- Това е домът ми. - Така ли?
Обича да рисува. Впечатляващо, нали?
Днес ми е малко самотно. Ще ме приютиш ли при теб?
Добре.
Да не забравим и мечо, ето така.
Готово, така.
Ноа?
Не може да излизаш сам нощем, разбра ли?
Изобщо не бива да излизаш без мен. Разбираш ли?
Нали?
Добре.
Обичам те.
Познаваш ме. Ти чувствал ли си се така?
- Все едно сънуваш чужд сън? - Говори ми.
И в момента се чувствам като пеперуда, която сънува, че е човек.
- Тук дават ли ти да пушиш това? - С лечебна цел е.
- Ще го ядеш ли? - Не, давай.
Та какво е това дете, пациент ли?
- Не, сам дойде в дома ми. - Може да сте свързани духовно.
- Щом като не го познаваш. - Стига.
- Какво? - Разбра ме.
Половината свят вярва в някаква форма на задгробен живот.
Хората се утешават с всякакви измислици, само и само да не приемат истината.
Няма научни доказателства за живот след смъртта.
Умрем ли, това е краят.
Хубаво, Илай, кажи си какво ти е!
Нищо ми няма. В отрицание съм, не знаеш ли?
Може би ти трябва нещо повече от терапия.
Какво например?
Аяхуаска.
- Чао, драго ми беше. - Не.
- Шаманът ми... - Прати му поздрави.
От новия век.
- Благодаря ти, че се съгласи. - За да ме оставиш на мира.
- Видя ли файла? - Бегло, искам да съм непредубеден.
Ето го и него.
Илай, това е Ноа.
Ама как така?
- Цъфна у нас, Гейл. Два пъти. - Може да е знак.
- Ти сериозно ли? - Не знам как е отишъл у вас.
Но е сменил пет приемни семейства за две години.
Вариантите са на свършване. Съдът ще го прати в държавна институция.
Дали все пак не може да му се помогне?
Може би още не е късно?
Ще се заемеш ли?
Приемната ти майка позволи да говорим.
Имаш ли нещо против?
Искаш ли да видиш един фокус?
В тази ръка е. А сега - в тази.
А сега къде е?
Видях го. Ето го тук.
Влакчета, а?
И аз ги харесвам.
У вас имаш ли си влакче?
Ноа, явно нещо те тегли към дома ми. Имаш ли представа какво?
Бил си там и преди ли?
Спомени ли ти навява?
Жена ми е автор на тази книга. Тя е художничка.
Беше художничка. Също като теб.
Какво има?
Ноа, какво има?
Ноа, какво става?
Ноа.
Ноа, какво става?
Какво става?
Какво ти е? Спокойно, тук съм.
- Какво става? Какво му направихте? - Нещо го провокира.
- Оставете на мен. - Добре.
Спокойно, миличък. Погледни ме, дишай дълбоко.
Спокойно, всичко е наред.
Стегни се, Илай.
Лин.
Не мога повече.
"Безцветните зелени идеи яростно спят."
Тук езикът функционира на две нива.
- Здрасти. - Илай, какво правиш тук?
- Всичко наред ли е? - Да, чуй нещо.
Какво е това?
Мой сеанс с осемгодишно момче. Интересува ме какво казва.
Не разпознавам езика, ако това питаш.
- Но е някакъв език, нали? - Да.
- Как да разбера какъв? - Трябва ти линк към специализиран сайт.
- Ще ми го намериш ли? - Ще се опитам.
- Благодаря. - За нищо.
И е момче на осем, а?
Не ти ли се струва, че се опитва да ми каже нещо?
Може да знае суахили. Не разбирам от чужди езици.
- Не знае суахили, на осем години е. - Не разбирам какво те тревожи.
- Преди обожаваше такива неща. - Така е, но...
Какво?
Помниш ли аспирантурата ми за "Синдром на Капгра"?
Заблуда, която кара човек да мисли, че близките му са заменени с двойници.
А проблемът е самият човек. Той не е на себе си.
Нещо като дисоциация.
Преживяваш някакъв шок и все едно се гледаш отстрани.
Това ми се случва.
Аз съм смененият.
Не схващам.
Къде съм тръгнал да помагам? Дори собствената си жена не опазих.
Илай, можеш да му помогнеш.
Просто трябва да намериш сили да го поискаш.
- Кой? - Какво?
- Кой те блъсна? - Не видях.
Но знаеш кой е бил, нали?
Остави. Беше просто сън.
Напротив, за първи път ми споделяш нещо истинско.
Нима? В какъв смисъл?
Сънят се повтаря, но не умираш.
Изпочупен си и не можеш да мръднеш.
Лежиш там, напълно разбит.
За мен обяснението е, че отказваш да признаеш
какво чувстваш след самоубийството на Лин.
Страх те е да мислиш за това.
Мамка му.
По дяволите, Лари! Да му се не види!
Щяло да е забавно да имаме куче. На ми сега куче!
Мамка му!
УСПЕХ. И СЕ ПАЗИ!
СОФТУЕРЪТ НИ ДЕКОДИРА НАД 7000 ЕЗИКА
РАЗПОЗНАЙ ЕЗИКА
АНАЛИЗ...
ЕЗИК: НИДЕРЛАНДСКИ ОТ 17-И ВЕК
ПУСНИ АУДИОПРЕВОД
Страх ме е. Спаси ме. Моля те, спаси ме.
Страх ме е.
Искам да говоря с Ноа.
Идвам при пациент. Ноа Сойър.
- Къде е? - Току-що беше тук. Да му се не види!
Ноа?
Ноа.
Няма страшно. В безопасност си.
"Аз ще ти помогна. Ще ти помогна."
Ноа, от какво те е страх? Знаеш ли?
Мамка му.
Превод на субтитрите Северина Цанкова