Jeg magter snart ikke mere.
Det var pokkers.
- Han lyder jo fuldstændig som dig. - Ja, det er jeg klar over.
Altså et ustabilt, kunstnerisk geni fuld af vrede og frygt taler nederlandsk
og kan imitere dig perfekt.
Ellers andet? Har han skåret et øre af?
- Hvad er din teori så? - Jeg er sgu helt på herrens mark.
Måske lægger jeg for meget i det, men jeg føler, jeg overser noget.
Et budskab. Det er, som om han kender mig og ved noget om mig.
Ja.
Måske et budskab fra Lynn.
- Sådan er det ikke. - Hvorfor ikke?
Din kone er død, så det giver mening, at du søger
- efter budskaber fra hende. - Det er ikke tilfældet her.
Drengen er meget syg.
Jeg leder efter en videnskabelig forklaring på, hvad der er i vejen.
Noget, der bunder i fakta.
- Ikke alt bunder i fakta. - Bortset fra realiteter.
Lynn sagde altid, at dine skyklapper var din største styrke
og din største svaghed.
Hvornår?
- Hvornår hvad? - Hvornår sagde hun det?
Hele tiden, du.
Hele tiden.
Hvad?
- Hør nu... - Nej. Det har intet med dig at gøre.
Jeg savner hende bare sådan.
Det ved jeg.
Larry?
Hvad er der?
Okay, nu putter vi dig og bamsen.
Er du okay?
Du godeste.
Du ryster jo.
Det er okay. Alt skal nok gå, okay?
Sov nu godt. Så ses vi i morgen tidlig.
Hvorfor undersøger de mig?
For at være sikre på, at du er okay. Og det er du.
Vi leder efter nogle svar. Dem skal vi nok finde.
Hvad med en godnatsang, før jeg går?
Kom. Så putter vi to os.
Sådan. Nemlig.
You are my sunshine
My only sunshine
You make me happy When skies are gray
You'll never know, dear How much I love you
Please don't take my sunshine away
EMOTIONEL TILSTAND: NOAH VISER TEGN PÅ
ANGST, FRYGT OG EMOTIONEL DYSREGULERING.
SELEKTIV MUTISME VOLD - FOBI - RÆDSEL
SAVANT - KUNSTNERISKE EVNER
FORELØBIG DIAGNOSE - DID DISSOCIATIV IDENTITETSFORSTYRRELSE
Det er som en slags ekstrem overføring-modoverføring.
Det er, som om... det spreder sig til mine drømme.
- Du sover skidt. - Du misforstår mig.
Du siger, at Noah som patient er et ekstremt tilfælde.
En unik gåde, der skal løses. Men jeg troede, du var gået på pension.
Sidste gang talte du om at gå på pension.
Det skal jeg også. Jeg overdrager mine patienter.
Den her patient bliver min sidste.
Jeg lyder som en bankrøver.
- "Et sidste kup." - Ja.
En sidste chance.
Når der er så stor overføring mellem læge og patient,
plejer man vist at henvise patienten til en kollega.
Ja, normalt. Ja. Omstændighederne er ret unikke.
Det vil være forsømmeligt af mig ikke at fortsætte.
Okay.
Eller måske er det, der virker så unikt,
i stedet noget, du bilder dig ind,
så du kan fortsætte din fornægtelse.
Hvad for en fornægtelse?
Det er en joke.
Eli, jeg vil gerne hjælpe dig.
Men så må du før eller siden begynde at tale med mig om Lynn.
Det ved jeg.
Det er bare...
Jeg har brug for mere tid.
Okay. Tid til hvad?
Til at greje, hvordan jeg forklarer...
Forklarer hvad?
Hvad mener du?
Værsgo.
Det var flot.
Hør engang... Jeg har en ny leg i dag.
Det er ikke den vrede leg med brikkerne. Det lover jeg.
Du behøver faktisk ikke gøre noget.
Bare følg min finger frem og tilbage med øjnene.
Du skal ikke dreje hovedet, kun følge med øjnene.
Frem og tilbage.
Det er pærelet.
Helt perfekt. Bliv ved.
Frem og tilbage.
Nu skal du tænke på, hvad du kan huske som det allerførste.
Noget af det første, du kan huske. Helt tilbage, fra da du var lille...
Prøv at huske en følelse... Sådan en stærk følelse.
Måske vrede eller frygt.
Tænker du på den?
Godt.
Okay.
Prøv at forestille dig følelsen i dine tanker.
Og forestil dig, du er der igen.
Tænk på, hvad du ser, hører og føler.
Noah?
Noah!
Tegn det nu, Noah.
Tegn, hvad du ser. Vis mig det.
Godt, Noah.
Bliv ved med at tegne.
Jeg gjorde ham fortræd.
Men han er okay.
Kan du huske, hvorfor du gjorde det?
- Der er noget galt med mig. - Hvad da?
Noah?
Fryser.
Okay. Alt er okay.
Sådan.
Det er okay.
Godt.
Okay, så der er overføring,
en vis grad af imitation samt selektiv mutisme.
Så er der episoder med vrede, men amnesi om årsagen.
Og at han uanet hvorfor kan tale et andet sprog.
Hold da op. Fint.
Jeg har set på alle dine henvisninger og al rådgivning de sidste seks år.
Så vidt jeg kan se, er du aldrig før stødt på drengen i embedes medfør.
Kan du have mødt ham socialt?
Ih ja. Til festen for pensionister og småbørn.
Det lyder skægt. Spiser alle bare babymos?
Ja. Av.
- Skal en læge ikke se på det? - Jeg er læge og har set på det.
Ja, sikkert.
Jeg skriver det rent nu.
Vent lige.
Undersøg det her.
- Kan du finde ud af, hvor det er? - Jeg kan prøve.
Hvem er BW?
- Det ved jeg ikke. - Er det knyttet til patienten?
Jeg ved det altså ikke.
Hej.
Nå, der er du.
Ja. Undskyld, jeg kom for sent. Arbejdet, du ved.
- Hejsa. - Hej.
Har du mormor med?
Nej, min egen.
Mormor er død.
Kan du huske det?
Så hun kan ikke komme.
Men hun er i himlen og overalt omkring os.
Sophie, se, hvad jeg har med.
Mønter.
Tak.
Vi ses om lidt.
"Hun er i himlen og overalt omkring os."
Du kunne også bare sige, at hun er en enhjørning.
Hvad skulle jeg da sige, far? Det samme, du sagde, da min farmor døde?
"Døden er som at løbe tør for et batteri, der ikke kan udskiftes?"
Det sagde jeg ikke. Og det var en mulighed for at lære dig noget.
Sådan var hele min barndom.
Skal vi nu grave i det igen? For jeg har kun afsat en time til middagen.
Kalenderhumor.
- Hylemorsomt. - Du er stadig vred på mig.
- Hvorfor skulle jeg dog være det? - Mobilen løb jo tør for batteri!
Jeg vidste det ikke, og det...
Jeg prøver bare at sige undskyld.
Sådan. Var det så svært?
Tak for undskyldningen.
- Og din kage. - Det er æblekage.
Som befalet.
Sue Ann sagde, du vil sælge huset nu.
Nej, nej. Jeg sagde, hun skulle ringe til dig.
Godt. Jeg har jo set på nogle boligmuligheder for dig.
Nu skal vi ikke forhaste os.
Ejendomsmarkedet er uforudsigeligt, så det kan tage sin tid.
Vil du have mig undskyldt? Jeg skal slå en streg.
Her er jeg. Som en enhjørning.
Hold nu op!
Far?
Holde op med hvad? Hvem taler du med?
Jeg udspionerede dig ikke.
Jeg hørte dig bare tale med dig selv.
- Jeg talte ikke med mig selv. - Hvem talte du så med?
Det er præcis det, jeg mener.
Det er, som om du undertrykker en masse følelser.
Vi takler det her på hver sin måde.
Gør vi? For du takler det vist slet ikke.
Ved du, hvad jeg kan undvære? At du gransker alt, jeg foretager mig,
så jeg føler mig som en senil kolbøtte, der er gået op i limningen.
Ved du, hvad jeg kan undvære? At du lader, som om det ikke er sket.
Det skete, okay? Hun er borte og kommer ikke tilbage.
Mor.
Hejsa, Sophie.
- Hov. Hvem er det til? - Mormor.
Tidligere spurgte Sophie, om hun måtte få et lys til mormor.
Er det okay?
Selvfølgelig. Hvorfor skulle det ikke være det?
Tak, min egen.
Det er okay, far.
Jeg ved, du bebrejder sig selv, men du kunne intet have gjort.
Du må tilgive dig selv.
Ikke?
- Ta-da. Hej! - Jah.
Sådan.
Det er mine notater.
Ja.
Det er okay. Lad mig.
Han hugger i det væmmelige på halsen.
Nej, han gør ikk...
Se?
Du gode gud.
Far?
- Jeg går. - Hvad er der?
Jeg er nødt til at gå. Nu.
- Det er okay. Han er okay. - Hvad?
Hvad skete der?
- Han var åbenbart nær druknet. - Hvad?
- Hvor var du? - Det var midt i vagtskiftet.
- Og hvor var det vand? - Der stod en kop på natbordet.
Hvad i alverden mener du? Han kan ikke drukne i en kop vand.
Hvad skal jeg sige? Hans lunger var fulde af vand.
På børnepsykiatrisk afdeling skal børn ikke drukne i deres seng.
Okay. Følg med.
- Fald nu ned. - Det burde ikke være sket.
Men det gjorde det.
De overfører ham til en afdeling for langtidsindlagte.
Stop! Jeg arbejder stadig med ham.
De siger, det var et selvmordsforsøg. Du ved, hvad det betyder.
Han skal flyttes til et sikret afsnit.
- De overfører ham i morgen. - Nej. Jeg tager ham.
- Det kan du jo ikke. - Han er i fare her.
Jeg sørger for, der ikke sker ham noget. Jeg lader ham ikke dø.
Eli, det gør mig ondt med din kone.
Det må have været meget hårdt.
Jeg troede, arbejdet kunne adsprede dig, og at du var klar. Jeg tog fejl.
- Gail, lad nu v... - Nej, du er slet ikke dig selv, Eli.
Lad mig se min patient.
Dr. Webster til modtagelsen.
Noah?
Jeg ved, du ikke ville gøre drengen fortræd.
Du ville beskytte ham, ikke?
Mod det, han havde om halsen.
Hvad var det?
Jeg ved, du er bange.
Jeg tror, du var ude for noget uhyggeligt.
Gjorde nogen dig fortræd? Du kan godt sige det til mig.
Bliver du ikke vred?
Nej. Det lover jeg.
Hvem gjorde dig fortræd?
Det gjorde du.
Folk siger, jeg ikke er mig selv.
Synes du, det passer? At du ikke er dig selv?
Måske.
Jeg troede ellers, at jeg altid havde svar parat, ikke?
Men nu...
Nu ved jeg vist intet som helst.
Kan du præcisere, hvornår det ændrede sig?
Ja, selvfølgelig.
Den dag, min hustru døde.
Okay.
Lad os tale om det.
Det var en almindelig dag.
Hun havde været syg længe.
Af kræft.
Men hun kæmpede imod.
Vi var enige om at ville kæmpe sammen.
Hun var optimistisk, så...
...jeg ville gå lidt ud.
Vent.
Går du?
Kun et øjeblik. Jeg tager kinesisk med hjem.
Æggesuppe. Det var det eneste, hun kunne spise.
Jeg tog hen til poolen...
Så tog jeg til Mr. Chang's.
Og så kom jeg hjem.
Jeg var kun væk i halvanden times tid.
Det er mig!
Lynn?
Hun svarede ikke.
Først troede jeg ikke, det var hende. Eller jeg vidste, at det var det.
Men det føltes, som om det var en anden.
Sådan var det.
Jeg gik, jeg kom hjem, og hun var død.
Hvad?
Er der andet, du ville fortælle?
Nej.
Det er det hele.
Er du sikker?
Jeg går nu.
- Vent. Det er jo vigtigt. - Nej. Jeg går.
- Vent. - Du forstår det ikke.
Jeg kunne intet gøre. Hun tog sit eget liv.
Løgner.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen