Червеи.
МОМЧЕШКО ОТДЕЛЕНИЕ
- Ще задържите ли? - Да.
РАЗШИРИ КРЪГОЗОРА СИ
Д-р Нийлсън да се яви в онкологията.
Добро утро, Барбара.
Играе ли ти се?
- Здравей, Ноа. - Здрасти, Илай.
Нося ти нещо.
МЛЯКО С КАКАО
Мислех днес да видим едни рисунки. Става ли?
Взех ги от стаята ти. И знаеш ли какво забелязах?
Една постройка я има навсякъде. Прилича на селска къща.
Бил ли си във ферма?
Малко ми напомня на ето тази къща.
Виждал ли си тази снимка? Може би у нас?
Б. У.
Какво има, Ноа? Какво се сети?
Това си го нарисувал ти.
А то ми заприлича
на една рисунка на жена ми.
Тази рисунка позната ли ти е?
Не бой се, може да ми кажеш.
Това съм аз.
Този ли?
Това съм аз, това си ти.
И какво правим?
Търсим приятелката ни.
Коя приятелка?
Накрая намираме ли я?
И после какво става?
Ноа, познаваше ли жена ми - Лин?
То е зад окото ми.
Какво е зад окото ти?
Ноа.
Не, не, не!
- Не! - Ноа, спокойно. Тук съм.
Ноа?
Ноа, държа те.
Трябва ми помощ!
Умира от студ. Пулсът му е учестен.
- Носилка! - И извикайте невролог!
Ноа, всичко ще бъде наред. Тук съм, спокойно.
Д-р Адлър?
- Видяхте ли това? - Кое?
Ноа, чуваш ли ме?
Ако ме чуваш, стисни ми ръката.
- Ноа, стисни ми ръката. - Какво става?
Колабира и не е контактен. Зениците му не реагират.
Ноа, знам, че си уплашен.
Ще те преместим на носилката.
- Пазете му главата. - Полека.
- Държа го. - Внимавай. Едно, две, три.
Спокойно, ще съм до теб.
Викнете д-р Уилкинсън по спешност.
Не се тревожи, Ноа.
Как си, приятелче?
Ще дойда пак. Дръж се, Ноа.
Наличният персонал да се яви в детската психиатрия.
Всички в детската психиатрия.
Това нужно ли е?
Да не е вирусен миелит?
- Настинка или мускулна слабост наскоро? - Не, нищо.
37,6 - леко повишена температура.
- Видяха ли ти раната? - Нищо й няма.
Джейн!
- О, не. - Джейн, как е той? Трябва да го видя.
- Няма начин. - Обещах му да съм до него.
Съжалявам, изолиран е, но току-що го прегледах.
Контактен е, в съзнание, отваря си очите.
Не е от средата. На психична основа е.
- Как така? - Казвам ти.
Бях там, когато се случи. Провокира го една рисунка.
При 12 деца ли? Половината отделение е в несвяст.
- Симптомите еднакви ли са? - Нямат нищо общо.
Дете без травма е с параплегия, друго е с хемиплегия.
- Едни повръщат, други дишат трудно. - Прекалено е масово - средата е.
Всички го гледаха. Сестра, разкажете им.
Ноа колабира, извеждахме го на носилката и другите почнаха да припадат.
Сякаш той ги парализираше с мисълта си.
Конверсионно разстройство.
Замисли се, може Ноа да е получил пристъп на конверсионно разстройство.
Децата в отделението са нестабилни.
Повлияли са се от видяното и реакцията се е разпространила.
- Масово психогенно заболяване? - Точно така.
Не.
- Конверсионното разстройство е рядкост. - Знам, но се връзва идеално.
Ако съм прав, трябва бързо да овладеем ситуацията.
Тези деца са податливи на внушения. Може да пострада цялото отделение.
Но ако излекуваме нулевия пациент, симптомите на другите ще изчезнат сами.
Добре.
Ще продължим да търсим първопричината, но ако се окажеш прав,
помисли що за страх може да причини стрес, който се предава така.
През есента на 2008 г., в последната си година в "Робърдо",
18-годишната Ашли Уилсън внезапно получава спазми и тикове.
ИСТЕРИЯ В ПЕНСИЛВАНИЯ
Първоначалната диагноза е миоклонус,
докато и съотборниците й не започват да развиват същите симптоми...
Д-р Адлър.
- Д-р Адлър, нали уж беше спешно? - Така е.
- Спеше. - Мислех.
В съня си ли?
Безсънието ме побърква. Вече не спя, а се унасям внезапно.
Искам да видиш нещо.
Показах го на Ноа, а той колабира и предизвика масово психогенно заболяване.
- Сериозно ли? - Натръшка половината отделение.
В университета учихме за подобен случай на футболен мач в Денвър.
Двайсет и две деца хванали стомашен вирус, а се оказало самовнушение.
Прегледа ли другите?
Не, под карантина са, в случай че е от средата, но не е.
Въпросът е защо рисунка на жена ми причини конверсионно разстройство.
Това на жена ти ли е?
Да.
Не е в нейния стил.
- Плашеща е. - Да.
И Ноа я възприе така.
Трябва някак да разбера какво изобразява.
- Няма ли и други страници? - Не.
Тя не рисуваше ли първо чернови? Много варианти?
Ела.
А в тази кутия?
- Коя? - Ето там.
- Епикризи. Не искаше да ме тревожи. - Ясно.
- Ще потърся на рафтовете в хола. - Добре.
Не искаше да ме тревожи.
ВНИМАНИЕ! ЗА ХИМИОТЕРАПИЯ
Клио!
Клио, я дай онази ето тук.
Малко са зловещи за детска книжка.
Да, един приятел каза, че част от това й се е присънвало.
На гърба на тази пише нещо.
Кой е Бенджамин? Тук го споменава.
"Кошмарът на Бенджамин. От какво го е страх?"
Я да видя.
Имаше бивш на име Бенджамин.
Уокър.
Бенджамин Уокър.
Б. У. Бенджамин Уокър.
Я виж.
"Да потърся записите за Бенджамин у мама".
- Това говори ли ти нещо? - Лин нахвърляше идеи за проектите си.
Водеше си бележки. Образи, имена, дребни детайли.
Ползваше касети.
"Кошмарът на Бенджамин. От какво го е страх?"
- Това какво общо има с Ноа? - Не знам свързано ли е.
Но той се парализира от страх и всичко тръгна от тази рисунка.
Ако разбера какво е изобразила Лин и какво е плашело Бенджамин,
може да му помогна.
Волевите мускули на Ноа са парализирани.
Как така са парализирани?
Трябва да направим изследвания, но може да е
рядко състояние, наречено "псевдокома".
- Мозъкът му още работи. - Какво значи това?
Вече нищо не разбирам. Заключен е в тялото си, така ли?
- Да. - Но защо?
Не сме сигурни.
- Има и други деца с различни симптоми. - Боже.
- Появили са се едновременно. - Казахте, че д-р Адлър е бил при него.
Как така лекарят му е бил там, а никой не знае какво става?
- Не знам. - Искам да го видя.
Моля ви.
Ноа.
Ноа, миличък.
Знаете я каква е вечер, д-р Адлър.
- Да. - Не е общителна.
Няма проблем.
Г-жо Хофман, имате гост.
- Ще ви оставя. - Добре.
Здравей, Рут. Радвам се да те видя.
Аз съм - Илай.
Илай на Лин.
Лин?
- Лин тук ли е? - Няма я, само аз съм.
- Нали ме помниш? Аз съм зет ти - Илай. - Тя къде е?
Рут, търся едни записи. Помниш ли Бенджамин?
Лин е ходила с него преди мен.
Не изглеждаш добре, скъпи. Потиш се.
- Добре ли си? - Да, нищо ми няма.
- Помниш ли къде са касетите на Лин? - Касети...
Да, имам касети.
За твой късмет, обичам да слушам музика.
Рут, не говорех за музика. Питам за касетите на Лин.
Чуй това.
Лин все казваше, че си чудесен танцьор.
Ами аз...
- Сега е 03:56 ч. - Боже.
- Записвала съм върху друг запис. - Вторник, 18 юни 1978 г.
- Бен, спокойно, сън е. - Не! Извади ги.
Те са в мен.
БЕНДЖАМИН, 1978 г.
Помощ. Извади ги.
- Скъпи, какво да извадя? - Извади ги. Червеи!
"Червеи" ли каза?
Червеи! Извади ги!
Лин. Това е Лин.
- Какво си направил? Тя къде е? - Лин я няма.
Ти си я убил.
Не, Рут, ракът я уби.
Не! Илай, не говори така!
- Не! - Успокой се, Рут.
- Рут, чуй ме. - Какво?
Лин се извинява, че не можа да дойде.
Помоли да ти предам, че й липсваш, но сега има много работа.
Ще дойде да те види другата седмица, става ли?
Ами добре.
- Нали? - Добре.
Предпочитам да виждам нея, не теб.
- Знам. - Ако ме разбираш.
- С теб никога не сме се погаждали, а? - Така е, не сме.
- Извади ги. - Скъпи, какво да извадя?
- Червеи. Червеи! - "Червеи" ли каза?
Червеи! Извади ги!
- "Червеи" ли каза? - Червеи! Извади ги!
Червеи?
Червеи! Извади ги!
- ...червеи? - Червеи!
Червеи?
Ноа, аз съм. Чакай да махна това.
Каза, че имаш нещо зад окото, нали?
Я чуй това.
- Извади ги. - Скъпи, какво да извадя?
Червеи!
"Червеи" ли каза?
Ноа.
Това мърда ли?
Докторе, какво става?
Д-р Адлър, какво правите?
Д-р Адлър?
- Какво направи? - Извадих го.
Превод на субтитрите Северина Цанкова