Kirminus! Ištrauk juos! Kirminus!
Ne, ne.
- Ką tu padarei? - Ką tu padarei?
- Kirminus! Ištrauk juos! - Sakai „kirminus“?
- Kirminai! Jie manyje. - Ką tu padarei?
- Mielasis? - Ištrauk juos!
Gal galime visi nurimti minutėlei?
Dr. Adleri,
gal papasakokite mums, kas iš tiesų nutiko.
Kirminai!
Gerai.
Mano pacientui pasireiškė
itin sunkaus laipsnio konversijos sutrikimas,
iššauktas jo tikėjimo,
jog jam už akies buvo kirminas.
Taigi, aš palaikiau šią iliuziją.
Ir prapjoviau jam odą ant kaktos.
Žinau.
Tai radikali priemonė,
bet tai suveikė.
O Dieve.
Panašu, kad taip.
Kitų vaikų būklė iškart po to pagerėjo.
Masinės isterijos atveju, pagijus nuliniam pacientui,
tipiška, kad kiti irgi greit pasveiksta.
Bet ar galime įrodyti priežasties ir pasekmės ryšį?
Esant polinkiui, galimas efektyvumas nėra gera gynyba.
Kirminus!
Sakai „kirminus“?
Jie manyje.
Padėk man.
Elajau?
Tu karščiuoji.
Tu visai nesirūpini savimi, Elajau.
Gydytojai yra blogiausi ligoniai.
Aš tuoj.
Džeine, man viskas gerai.
- Šis atvejis. Šis vaikas… - Taip, vaikas. Rimtai?
Tam vaikui prireikė šešių dygsnių.
Žinau.
Juk žinai, kad nieko panašaus neturi pasikartoti.
Žinau, bet tai suveikė.
Gerai. Aš pasistengsiu suvaldyti žalą,
bet man reikia, kad trumpam dingtum.
- Ką? - Eik ir išsigydyk šią infekciją.
- Džeine, Noa… - Noa stabilus.
Man reikia laiko, gal pavyks viską sutvarkyti,
o tai reiškia, kad šiandien čia nebesirodyk.
Eik namo.
Labas. Turiu su tavim pakalbėti.
Tik nesijaudink.
Viskas gerai. Noa būklė stabilizavosi.
Kuriam laikui, bet ar turi planą?
Jei suveikė tai, ką padarei,
tai dar nereiškia, kad pasielgei teisingai.
Ir kadangi man sakė, kad vis dar esi jo gydytojas,
aš bandysiu tavim pasitikėti, nes berniukui žūtbūt reikalinga pagalba,
ir aš privalau žinoti, ar tu čia tiesiog neimprovizuoji.
Todėl prašau, pasakyk man, kad turi planą.
Aš turiu planą.
Sakote, kad išėmėte iš vaiko kaktos kirminą
ir kurį laiką jį realiai matėte?
Taip, tai buvo lyg mūsų bendra haliucinacija.
Tai skamba kaip gana rimtas perkėlimas / kontraperkėlimas.
Taip, bet būtina išsiaiškinti, kodėl tai suveikė.
Todėl reikia, kad surastum man ką tik gali apie tą Bendžaminą.
- Apie ką? - Bendžaminą.
Bendžaminą Volkerį, pameni? Lin buvusįjį.
Žinau tik, kad jis mirė 1978 m. Šv. Benedikto ligoninėje.
Įtariau perdozavimą, bet skrodimo išvados buvo nepakankamos.
Taigi, skubiai surask apie jį kaip įmanoma daugiau.
Jūs juk suprantate, kad visa tai labai keista, tiesa?
Kleo, tiesiog padaryk tai. Tai svarbu. Ačiū.
Blemba.
Atnešiau Elį.
Gerai? Mažytis ir minkštutis.
Ir dar Betmeną.
Mielasis. Kas vyksta?
Kaip blogiau?
Sunku paaiškinti.
Jis jau nebeparalyžiuotas, ačiū Dievui,
bet po to jam kažkas nutiko.
Jis tarsi tolsta vis tolyn.
Sako, greit bus laisva lova
Itakos intensyvios priežiūros įstaigoje.
Denise, mes turim matyti ženklų pagerėjimą
arba imti galvoti apie ilgalaikę Noa priežiūrą.
Juokauji?
Kur dingo pažadas, kad jis grįš namo?
Galimas daiktas, jog toji priežiūros įstaiga jam ir taps namais.
Intensyvios priežiūros įstaiga nėra namai, Geil.
Su juo taip negalima.
Žinau, ką reiškia būti vaiku, kurio niekas nesupranta,
kurio niekas nenori.
Aš jam pažadėjau namus, tikrus namus.
Kaip galiu tai iš jo atimti?
Klausyk, tai sunku.
- Tu žinai? Rimtai? - Žinau, kad sunku,
bet mes turime galvoti, kaip bus geriau Noa.
- Ką jūs čia darote? - Ramiai. Aš tik apžiūrinėju vonią.
- Man patinka senos, su liūto kojomis. - Kaip jūs čia patekot?
Elajau, kokia staigmena.
Lansai, gali padėti su svetainės kėdėmis?
Aš tai paimsiu. Jis skolintas.
Siu An, pažiūrėk. Kas čia vyksta?
Šiandien fotografuojam tavo butą, pamiršai?
Vos sutvarkėme.
Paveikslu uždengėme vandens dėmes, bet grindjuostės siaubingos.
Siu An, šiandien tam prasta diena. Aš baisiai užsiėmęs.
Žinau, tam visos dienos prastos. Sunku paleist praeitį.
Beje…
šių namų istorija ne itin džiugi,
todėl dėl visa ko atliksime energetinį valymą.
Juokauji? Tiki energetiniais valymais?
Taip. Jie labai populiarūs.
O Dieve.
Po galais, Siu An. Kas čia?
Tu teisi. Žaliuzės suteiks butui Hamptonso prabangos.
Nešdinkis lauk.
Jis juokauja, Eimosai. Pokštininkas.
- Nė velnio. Nešdinkis lauk. - Išeik.
Paruošti butą pardavimui būtina, Elajau.
BENDŽAMINAS VOLKERIS
Beje, mums reikia patekti į apačioje esantį kabinetą.
Ką ten slepi? Naują meilužę?
Tai mano kabinetas, Siu An. Aš ten dirbu.
Elajau, vien dirbi, o kaip poilsis?
Beje,
Barbara sakė, kad eisite čiuožinėti visi trys su Sofi ar panašiai…
Neturiu laiko čiuožinėti!
Siu An, einu į savo kabinetą.
Tegu visi eina iš čia velniop. Aš nejuokauju.
Jie manyje. Padėk man. Ištrauk juos.
Mielasis? Ką ištraukti?
Kirminus!
Sakai „kirminus“?
Kirminus! Ištrauk juos!
- Ne, ne… - Benai.
…ne, ne.
Viskas gerai. Viskas bus gerai.
Tai tik sapnas.
Atleisk, Lin. Gaila, bet negaliu to sustabdyt.
- Žinau, mielasis. - Atleisk.
Aš noriu tau padėti. Aš tave myliu.
Aš irgi tave myliu, Lin.
Tėti, ką čia veiki?
Čia radau kasetę, ir aš…
Prieš valandą turėjom susitikti ir eiti čiuožinėti.
Ką?
Kas tai, dėl Dievo meilės?
Šiuo metu tiriu šią bylą.
Gerai. Viską reikia nukabinti.
Kodėl taip priešiniesi buto pardavimui?
Netiesa. Aš nesipriešinu.
Gerai. Sofi laukia.
Mano saulelė
Su tavim man būna linksma Kai dangus tamsus ir pilkas
Tu nesužinosi
Prašau, neatimkit iš manęs saulelės
Seneli, žiūrėk.
KLEO RADAI KĄ?
Atleisk, Lin. Gaila, bet negaliu to sustabdyt.
Žinau, mielasis. Viskas bus gerai.
Aš noriu tau padėti. Aš myliu tave.
Tėti, žiūrėk. Tu nematai. Ji dėl tavęs stengiasi.
Atleisk.
Klausyk, ar tau mama yra minėjusi savo buvusį vaikiną?
Tokį Bendžaminą?
- Tą, kuris mirė? - Taip.
Truputį. Kodėl klausi?
Ką konkrečiai ji tau yra sakiusi?
Nežinau. Aš…
ta patirtis buvo trauminė.
Bet tu ir pats tai žinai, tiesa?
Tiek to, pamiršk.
Ne, ką?
Tik…
Kaip manai, ar mama buvo laiminga su manim?
Tėti, žinoma, kad buvo.
Iš kur tokie klausimai?
Seneli. Ateisi?
Sofi, mes su seneliu kalbame. Minutėlę.
- Ne. Taip. Žinoma. - Ne. Tėti, palauk.
Ne. Atėjome pačiuožinėti ir pasilinksminti, taip?
- Taip. - Aš tuoj.
Žinai, ką pamaniau?
Gal perdažykime tavo kambarį.
Juoda ir geltona spalva, kaip Betmeno.
Bus naujos užuolaidos,
patalynė.
Mielasis. Kas tau?
Noa?
Kas yra, mielasis?
Kas yra?
Leisk jiems tau padėti.
Prašau, mielasis.
Leisk jiems tau padėti.
Jūs Lin, taip? Palaukit manęs už durų. Viskas bus gerai.
Gerai.
Ramiai. Mes jums padėsim.
Sveiki. Bendžaminas nurimo. Suleidome raminamųjų.
- Aš nesuprantu, kas vyksta. - Jūs pasielgėte teisingai.
- Atvežėte jį čia. - Taip.
Papasakokite, kas konkrečiai nutiko.
Mes važiavome į užmiestį.
Jis norėjo nufotografuot tokią sodybą,
o tada viskas pablogėjo.
- Iki to jis puikiai laikėsi. - Jis turėjo bėdų anksčiau?
Jį kartais apima tokios keistos baimės,
tada jis vartoja narkotikus, bet…
bet jis…
- kurį laiką jis jų nevartojo. - Viskas gerai.
Viskas gerai.
Triskart giliai įkvėpkite ir iškvėpkite. Kartu, trys.
Du.
Vienas.
Gerai?
Jis čia saugus. Jis susitvarkys. Pažadu.
Ačiū.
- Elegantiškai čiuožei. - Taip.
Ne. Regis, tu persistengei.
Ne, tik pritrūkau kvapo ir tiek.
Mama sakė, kad tai buvo lemtis.
Kas? Kas buvo lemtis?
Tai, kaip judu susitikote.
Ji sakė, kad Bendžaminui nutiko baisi nelaimė,
bet ji ją suvedė su tavim.
Ir kad jai iš pirmo žvilgsnio pasirodė,
kad gerai tave pažįsta.
Lyg būtų seniai tave pažinojusi.
Tu buvai jos gyvenimo meilė, tėti.
O ji buvo mano gyvenimo meilė.
AŠ PRIE DURŲ. TURIU KAI KĄ PARODYTI!
- Turiu eiti. - Ką?
- Kur eisi? - Darbas laukia.
Apkabink Sofi nuo manęs, gerai? Iki.
Neik atgal namo, tėti.
1977 m. ligoninės įrašuose
įrašyta Bendžamino Volkerio mama Fran Volker.
Čia adresas, bet nežinia, ar ji ten dar gyvena ir ar iš viso gyva.
Iš kur gavai šią bylą?
Sakykim, gavau ją į skolą.
Pala, ką jūs darote?
Noa ir Bendžaminas yra susiję.
Turiu išsiaiškinti, kaip.
Palaukit. Juk jūs neketinate ten vykti?
Gal jie yra giminaičiai.
Gal vaikystėje Noa girdėjo istorijas apie Bendžaminą.
Ir paskui
jį apėmė tokios pats baimės ir jis išmoko kalbėt olandiškai?
Ačiū tau. Pasimatysime mano kabinete.
Pažiūrėk į mane. Aš pusiau paukštis.
Žinai, tai netikras gipsas, bet, manau, galim jį užskaityti.
Gal užklijuosim kokių lipdukų? Ką manai?
Noa, aš paslydau, girdi?
Tik tiek. Nieko tokio.
IŠEIK!
Noa.
Mielasis. Tu…
Tu turi išeiti.
Alio?
Ko?
Sveiki. Aš esu dr. Adleris.
- Daktarų man nereikia. - Palaukite.
Aš norėčiau pakalbėti su Volker šeimos nariu,
jei toks dar čia gyvena.
Kodėl?
Prašau.
Norėčiau pakalbėti apie Bendžaminą.
Pažinojote mano brolį?
- Sveiki. - Sveiki.
Aš turiu pasimatyt su dr. Adleriu. Ar jis yra?
Aš Noa globėja.
Sveiki. Aš jo asistentė. Jo šiuo metu nėra.
Gal žinote, kur jis?
Ne. Ar viskas gerai? Galiu kuo padėti?
Perduokite, kad man reikia su juo pakalbėti,
nes jie nori perkelti Noa kitur,
o aš abejoju, ir aš tikrai…
Kas čia?
Dr. Adlerio darbas. Aš jam perduosiu, kad buvote užėjusi.
Kas čia?
Ar čia viskas apie Noa?
Ką aš čia darau?
Kas man negerai, blemba?
Manau, bus geriau, jei apie tai pakalbėsit su pačiu dr. Adleriu.
Tikrai? Šis tipas prapjauna mano vaikui kaktą,
nes ten yra įsivaizduojamų kirminų,
ir aš su juo turiu rimtai kalbėti?
Tai beprotybė.
Ką, po galais, šis daktaras daro? Kaip tai padeda Noa?
Tik…
Klausykite, aš tuoj paskambinsiu dr. Adleriui…
Ne. Žinot, ką? Nereikia.
Nebenoriu matyti dr. Adlerio. Ačiū.
Jei pažinojote mano brolį, tai žinote, kad jis mirė prieš kokį milijoną metų.
Jei jis buvo jums skolingas pinigų, jums nepasisekė.
Ne, tai nieko panašaus.
Aš dirbu Šv. Benedikto ligoninėje
ir gydau ligonį, kurio šeimos istorija
galėtų padėti parinkti gydymo metodą.
Taip iškilo Bendžamino vardas.
Aš likau vienintelis Bendžamino giminaitis.
O jūs sakėte, kad pažinojote mano brolį.
Taip, tik ne itin artimai.
Aš buvau…
Aš buvau psichiatras rezidentas tuo metu, kai į ligoninę atvežė Bendžaminą.
Ne, prašau. Prašau. Ne.
Mes nebegalėjome jam padėti.
Ir man labai dėl to gaila.
Taip. Neverta.
Mes su juo seniai nebuvome kalbėję.
Jis pasirinko, ir aš pasirinkau.
Žinote, įrašuose įrašyta, kad jis
turėjo haliucinacijų, sapnuodavo košmarus.
Gal žinote ką nors apie tai?
Vaikystėje naktimis jis sapnuodavo košmarus.
Prižadindavo visą namą. Sakė, kažkas jį vydavosi.
Ar jis žinojo, kas?
Jei ir taip, man nesakė.
Jis turėjo bėdų. Ką galiu pasakyt?
Matote?
Aš kolekcionavau beisbolo korteles.
Tėvas jų man atnešdavo, suprantat? Turėjau šimtus jų.
Vieną dieną, tėvams išėjus į darbą, atėjo Benas.
Jį buvo išviję iš namų, nes užtiko jį vartojant narkotikus.
Bet jis slapčia atėjo manęs aplankyti ir mes dieną praleidome kartu.
Valgėm saldainius, klausėme muzikos,
kaip normalūs broliai, suprantat?
Bet sykį nuėjau iš šaldytuvo atnešt sodos vandens,
o grįžęs neradau nei Beno, nei savo kortelių.
Po to išbraukiau jį iš savo gyvenimo.
Kas nori bendraut su tuo, kuriuo nepasitiki?
Taigi, jūsų ligonis?
Neduokdie, jis susijęs su mano broliu. Patikėkite.
Ar kas nors jūsų šeimoje kalba olandiškai?
Olandiškai? Jūs tyčiojatės?
Atleiskite.
Ar jūs išalkusi?
Nes čia yra užkandžių automatas.
Dr. Adleri, ateikite.
Gerai.
Šūdas. Ko jam davėte?
- Nieko. Jis, matyt, kažką įsinešė. - Neapčiuopiu pulso.
- Ir jis nekvėpuoja. - Iš kelio!
Šūdas.
Nagi, Bendžaminai. Nagi, Bendžaminai, kvėpuok.
Nagi.
Bičiuli, ar viskas gerai?
Bičiuli.
Ei, kas tau?
Išvertė Egidija Namavičė