Maskarna! Ta ut dem! Maskarna!
Nej, nej, nej…
- Vad gjorde du? - Vad har du gjort?
- Maskarna! Ta ut dem! - Sa du "maskarna"?
- Vad gjorde du? - De är inuti mig.
- Älskling? - Ta ut dem!
Får jag be om er tystnad i en minut?
Dr Adler, kanske du kan förklara vad som egentligen hände.
Maskarna! Maskarna!
Okej.
Min patient hade drabbats av
ett svårt fall av konversionssyndrom,
som orsakades av hans tro att han hade en mask bakom ögat.
Så jag anammade hans vanföreställning.
Och skar upp hans panna.
Jag vet.
Det är någorlunda radikalt,
men… det funkade.
Herregud.
Det ser så ut. De andra barnen mådde bättre sen.
I fall av masshysteri där indexpatienten botats
är det typiskt att de andra tillfrisknar snabbt därefter.
Kan vi bevisa orsak och verkan?
Potentiell effektivitet är inte ett juridiskt försvar.
Maskarna! Maskarna!
Sa du "maskarna"?
De är inuti mig.
Hjälp mig.
Eli?
Du är brännhet.
Du tar inte hand om dig själv.
Läkare är de värsta patienterna.
Kommer snart.
Jag mår bra.
- Det är fallet. Det är grabben. Det… - Grabben behövde sex stygn.
- Jag vet. - Nåt sånt får aldrig hända igen.
Jag vet. Men det funkade.
Jag ska försöka minimera skadorna, men du kan inte vara här då.
- Va? - Ta hand om ditt sår.
- Men Noah… - Noah är stabil.
Jag måste försöka fixa det här,
vilket betyder att du måste försvinna för idag.
Gå hem.
Hörru! Jag måste snacka med dig.
Oroa dig inte.
- Allt är bra. Noah är stabil. - För stunden, men vad är planen?
Bara för att det råkade funka, betyder det inte att det var rätt.
Eftersom du fortfarande är hans läkare
försöker jag lita på dig, för han behöver desperat hjälp.
Och jag behöver veta att du inte bara improviserar.
Snälla, säg att du har en plan.
Jag har en plan.
Så du drog ut en mask, och du såg den faktiskt?
Det var som en delad hallucination.
Låter som ganska stark överföring-motöverföring.
Vi måste lista ut varför det hjälpte.
Ta reda på allt du kan om Benjamin.
- Vem då? - Benjamin Walker. Lynns ex.
Jag vet bara att han dog på St. Benedict's 1978.
Jag trodde överdos, men obduktionen sa inget.
Ta reda på allt du kan snarast.
Det här börjar bli mysko.
Gör det bara. Det är viktigt. Tack.
Fan alltså.
Jag har Ellie.
Lite myspys?
Batman är också här.
Åh, gubben. Vad är det som händer?
- Värre hur då? - Svårt att förklara.
Han är inte paralyserad längre, men det gjorde nåt med honom.
Det är som om vi förlorar honom.
Det har varit prat om en öppen bäddplats på en vårdanläggning i Ithaca.
Vi måste antingen se honom bli friskare eller börjar prata om en längre lösning.
Skojar du? Vad hände med att komma hem igen?
Det finns en möjlighet att en anläggning blir hans permanenta hem.
En vårdanläggning är inte ett hem.
Vi kan inte göra så mot honom.
Jag vet hur det känns att vara barnet som ingen förstår, som ingen vill ha.
Jag har lovat honom ett riktigt hem. Hur kan jag ta det ifrån honom?
- Jag vet att det är svårt. - Gör du? Verkligen?
Men vi måste tänka på Noahs bästa.
- Vad fan gör du? - Jag kikar bara på badet.
- Jag gillar gamla kar. - Hur kom du in?
Eli! Vilken överraskning!
Lance, hjälper du mig med stolarna?
Kanske jag borde ta den. Den är lånad.
Sue Ann, titta på allt det här. Vad är det som pågår?
Vi gör i ordning huset. Det har inte varit det lättaste.
Tavlorna täcker vattenfläckarna, men golvet är en enda röra.
Det är inte lägligt idag.
Det är aldrig lägligt. Det är svårt att släppa det förflutna.
Vilket påminner mig…
Husets historia kan oroa köparna, så vi kanske kan rena det med ett medium?
Skojar du? Är det nåt folk gör?
Det är väldigt populärt.
Åh, men gud.
Helvete, Sue Ann. Titta på det här.
Eller hur? Persiennerna gör det lyxigare.
Ut härifrån!
Han skojar, Amos. Han är en riktig spjuver.
- Nej, ut! - Du borde nog gå.
Det här hör till försäljningen.
Vi måste förresten in på ditt kontor. Vad gömmer du där? Nya flickvännen?
- Jag arbetar där. - Bara arbete, inget skoj.
På tal om skoj, Barbara sa att du skulle åka skridskor med Sophie…
Jag har inte tid för sånt!
Sue Ann, jag går in på kontoret.
Få ut de här skitsatarna. Jag menar det.
De är inuti mig. Hjälp mig. Ta ut dem!
Älskling? Ta ut vadå?
Maskarna! Maskarna!
Sa du "maskarna"?
Maskarna! Maskarna! Ta ut dem! Ta ut dem!
- Nej, nej, nej… - Ben?
Såja. Allt kommer bli bra.
Det är bara en dröm.
Jag är ledsen. Jag önskar jag kunde få stopp på det.
- Jag vet. - Förlåt.
Jag vill hjälpa dig. Jag älskar dig!
Jag älskar dig med.
Pappa? Vad sysslar du med?
Det är en kassett som jag…
Vi skulle åka skridskor för en timme sen.
Va?
Vad i hela friden är allt det här?
Fallet jag jobbar på.
Det här måste ner.
Varför saboterar du försäljningen?
Jag gör inte det.
Okej. Sophie väntar utanför.
Morfar, titta!
CLEO NÅT NYTT???
Jag är ledsen. Jag önskar jag kunde få stopp på det.
Jag vet. Det kommer bli bra.
Jag vill hjälpa dig. Jag älskar dig.
Pappa, titta då. Hon visar upp sig för dig.
Förlåt.
Förresten, pratade din mamma nånsin om en gammal pojkvän?
Nån Benjamin?
- Han som dog? - Ja.
Lite. Hur så?
Vad sa hon exakt?
Jag vet inte. Jag…
…vet att det var traumatiskt.
Men… du var ju där, eller hur?
- Glöm det. - Nej, vad är det?
Det är bara…
Tror du mamma var lycklig med mig?
Såklart mamma var lycklig med dig.
Vad säger du ens?
- Morfar, kommer du? - Vi diskuterar en sak. Vänta lite.
- Ja, absolut. - Nej, vänta.
Nej, nej. Kom vi inte hit för att åka skridskor och ha kul?
- Jo. - Kommer strax.
Vet du vad jag tänkte? Att vi kan göra om ditt rum.
Svart och gult för Batman.
Nya gardiner, nya lakan.
Men gubben, mår du bra?
Noah?
Vad är det?
Låt dem hjälpa dig.
Snälla, älskling.
Låt dem hjälpa dig.
Lynn, väl? Vänta utanför. Vi tar hand om det här.
Lugn, vi ska hjälpa dig.
Hej. Benjamin är lugn nu. Vi sövde honom.
- Jag vet inte vad som pågår. - Men du gjorde rätt i att ta hit honom.
Vad hände exakt?
Vi körde ut på landet.
Han ville fotografera en bondgård,
och då slog det bara till.
- Han som mått så bra. - Så han har haft problem tidigare?
Han brottas med underliga rädslor,
vilket får honom att självmedicinera med droger, men han…
- Men han har varit ren ett tag. - Såja. Lugn.
Tre djupa andetag. Tre…
Två…
Ett.
Okej? Han är i trygghet här. Jag lovar att han kommer klara sig.
Tack.
- Vad graciös du är. - Jorå.
- Ånej. Du tog nog i lite för mycket. - Jag är bara lite andfådd.
Du vet… mamma sa att det var ödet.
Vad? Vad var ödet?
Sättet som ni träffades på.
Hon sa att det med Benjamin var hemskt, men det ledde henne till dig.
Så fort hon såg dig var det som hon redan kände dig.
Som om hon alltid känt dig.
Du var hennes livs kärlek.
Och hon var mitt.
JAG ÄR UTANFÖR
- Måste gå. - Va?
- Vart ska du? - Måste jobba.
Krama Sophie från mig. Hej då.
Gå inte tillbaka till huset!
Journalerna från 1977
anger Benjamins närmast anhöriga som Fran Walker, hans mamma.
Det finns en adress, men vem vet om hon ens lever.
- Hur fick du tag på journalen? - Jag "lånade" den.
Vad gör du?
Det finns en koppling mellan Noah och Ben. Jag måste hitta den.
Du åker väl inte dit, va?
Kanske de är släkt.
När Noah var liten kanske han hörde talas om Benjamin.
Så han utvecklade liknande rädslor och lärde sig nederländska?
Tack för det här. Ses på kontoret.
Halloj. Spana in, jag är hälften fågel.
Det är inte riktigt gips, men vi kan skriva på det ändå.
Kanske lägga klistermärken på den?
Noah, jag halkade.
Det är allt. Ingen katastrof.
STICK!
Noah…
Raring…
Du måste härifrån.
Hallå?
Vad?
Jag heter Eli Adler.
- Vill inte ha nåt. - Vänta.
Jag söker nån ur familjen Walker, om de fortfarande bor här.
Varför då?
Snälla.
Jag vill prata om Benjamin.
Kände du min bror?
Hej. Jag måste prata med dr Adler. Är han här?
Jag är Noahs fostermamma.
Jag är hans assistent. Han är inte här just nu.
Vet du var han är?
Nej. Är allt okej? Kan jag hjälpa till med nåt?
Säg bara att jag måste prata med honom nu,
för de funderar på att ta Noah ifrån mig, och jag är bara så…
Vad är det här?
Bara dr Adlers arbete. Jag kan hälsa att du kom förbi.
Vad är det här?
Är allt det här om Noah?
Vad gör jag här? Vad fan är det för fel på mig?
Jag tror det är bäst om du pratar med dr Adler.
Gör du? Han skar upp mitt barns panna
för att ta ut en låtsasmask, och det är han jag ska vända mig till?
Det här är galet.
Vad gör han ens? Hur hjälper det här Noah?
Bara…
Jag kan ringa dr Adler…
Nej, strunt i det.
Jag behöver inte träffa honom trots allt. Tack.
Om du kände min bror så vet du att han är död.
Var han skyldig dig stålar är de borta.
Nej, inget sånt.
Jag jobbar på St. Benedict's.
Jag har en patient vars familjeanamnes kan hjälpa hans behandling.
Benjamins namn dök upp.
Jag är all familj Benjamin hade. Men sa du inte att du kände min bror?
Alltså, jag gjorde det, men inte så väl.
Jag var…
Jag hade psykjour när de tog in Benjamin.
Nej, snälla.
Vi kunde inget göra.
Jag beklagar.
Gör inte det.
Vi hade inte pratat på många år.
Han gjorde sina val, och jag gjorde mina.
I journalen stod det att han led av hallucinationer och mardrömmar.
Vet du nåt om det?
Han hade nattskräck som liten.
Brukade väcka hela huset. Sa att nåt jagade honom.
Visste han vad?
Om han gjorde det, sa han inget.
Han hade problem. Vad kan man säga?
Ser du de här? Jag samlade basebollkort som liten.
Farsan köpte dem åt mig. Jag hade hundratals.
En dag dyker Ben upp medan mamma och pappa jobbar.
De hade slängt ut honom. Han pundade.
Men han smet in för att träffa mig, och vi hängde hela dagen.
Vi åt godis och lyssnade på musik, som ett par normala bröder.
Jag gick för att hämta lite läsk,
och när jag återvänder är Ben borta, tillsammans med mina kort.
Efter det sa jag upp kontakten.
Vem behöver nån man inte kan lita på?
Så din patient?
Det bästa vore om han inte är släkt med min bror.
Kan du eller nån i familjen nederländska?
Nederländska? Fan skojar du?
Förlåt.
Är du hungrig? Det finns en varuautomat här.
Dr Adler, kom!
- Vad gav ni honom? - Inget. Han måste ha smugglat in nåt.
- Han andas inte. - Ur vägen!
Kom igen. Andas.
Hörru? Mår du dåligt?
Hur är det med dig?
Undertexter: Borgir Ahlström