Eli.
- Kaj si naredil? - Greš?
Tega ne zdržim več. Lažnivec!
Tok, tok.
Dobro jutro. Pusti ga, Charlie.
Moral bi reči: "Kdo je?"
Linda ste, ne?
Nesporazum je bil. Ne bi smel biti tu.
Rana se mi je vnela in povzročila začasno febrilno psihozo.
- Zdaj sem v redu. - Zdravnik bo kmalu tu.
Jaz sem zdravnik. Dajte no, Linda. Ne bodite smešni. Poznate me.
Lepo bomo poskrbeli za vas. Glejte, zajtrk.
Pacienta imam, ki je v hudi stiski. K njemu moram.
- O tem se pogovorite z zdravnikom. - Prav.
Odpustil se bom.
Mi lahko kdo odpre, prosim?
Eli, vrniva se v vašo sobo.
Dr. Adler sem. Pa telefonirati moram.
Ej, jaz tudi. Rad bi telefoniral.
Nesporazum je.
- Ne spadam sem. - Ne spadava sem.
Pomirita se. Gremo vsak v svojo sobo.
Kaj bi rad povedal? Govori, prosim, govori z mano.
Eli.
Dobro jutro, Eli.
Jane. Še sreča!
Prepričati se moramo, da ni kaj resnejšega.
Veš, da možganska krvavitev lahko povzroči psihozo.
Zaradi preiskav me ni treba zaklepati.
Tu boš samo za čas preiskav.
Če Cleo ne bi vztrajala, da te peljejo v St. Benedicta,
bi te lahko za dolgo zaprli kje na severu države.
Ko smo že pri tem, kaj si počel v tisti kmečki hiši?
Mislim, da je ta hiša srž Noahove travme.
- Pomislil sem, če jo bom videl… - Se slišiš? Nisi več objektiven.
Normalno je, da me skrbi za bolnika.
Ni več tvoj bolnik.
Samo jaz razumem, kaj se mu dogaja.
Izmišljanje povezanosti med sabo in bolnikom je zabloda.
To počneš, da se ti ni treba spopasti s svojimi težavami.
Noaha bodo danes premestili v Ithaco. V dobrih rokah bo.
Ne, samo številka bo. Toliko zdravil bo dobil, da bo rastlina.
Prosim, ne naredi tega. Prosim, ne. Ni še prepozno.
Je. Odšel bo ob štirih.
- Kaj si naredil? - Kaj si naredil?
Lažnivec.
- Denise, zdravniki so prišli. - Še dobro.
Noah? Si pripravljen na nove prijatelje v Ithaci?
Oprostite. Kje je dr. Wilkinsonova?
- Pri drugem bolniku. - Prav.
Slabo je z njim.
Zelo ga zebe. Modre ustnice ima.
Ne skrbite.
Pregledali ga bomo in se prepričali, ali gre lahko na pot.
Ti je prav, Noah?
O bog.
Dr. Wilkinsonova vas čaka v sobi za terapijo A.
Ja. James. James.
- V redu je. Ne. - Počasi.
- Zdravnica je tako naročila. - Naprej grem sam. Poznam pot.
Moj oddelek je.
Živjo…
Njiju si poklicala?
Govoriti moramo o tvojem duševnem zdravju.
Zdrav sem.
Vesel sem, da si tu, ker me lahko odpustiš iz bolnišnice.
Nisem tu, da bi te odpeljala domov. Tu sem, ker me skrbi zate.
- Me zajebavate? - Oči.
Sedi, Eli. Vse tu te imamo rade.
Razumem, da vas skrbi, ampak psihiater sem, odbor me je potrdil,
in kot zdravnik vam lahko zagotovim,
da nisem nevaren ne sebi ne drugim.
Tu nimam kaj početi, jebenti!
Poglej me. Dobro sem.
Oči, nisi v redu.
Se sploh spomniš, kaj se je tam zgodilo?
Ja, nič takega ni bilo.
Zaneslo me je, ko sem čistil rano.
Cleo je rekla, da si bil zmeden.
Poklicali so policijo, da so te spravili v rešilca.
Prestrašila se je.
Povsod je bila kri, kričali ste. Bala sem se, da boste stekli na cesto.
Žal mi je, dr. Adler. Nisem vedela, kaj naj.
Prav. Poslušajte. O, fant.
Slabo skrbim zase.
Zato se mi je rana na roki grdo vnela. Lahko bi bil vedel.
Antibiotike jemljem in se počutim krasno.
Ni razloga, da sem tu.
- Duševno zdrav sem. - Si zato rekel, da si ubil mamo?
Kaj?
To je rekel. Ni tako, Cleo?
Zakaj si to rekel?
Poslušaj, Barbara. Pogovoriva se o tem doma,
- sama. - Ne. Zakaj si to rekel?
Ker je res.
Našel sem jo, potem ko se je hotela ubiti, pa ji ni uspelo.
Nisi rekel, da je bila mrtva, ko si jo našel?
Da je bila pokojna.
Lagal sem. Ni bila pokojna. Še zdaleč ne.
Še je bila živa. Komaj.
Kaj pa naj bi naredil? Prosila me je, naj ne grem.
Naj ostanem z njo. In ji pomagam.
- Kako? - Ne.
- Kako si ji pomagal. Moram vedeti. - Ne.
Prosim.
Z rokami.
Barbara, ne hodi.
Prosim, ne hodi. Prosim. Barbara.
Aritmijo ima. Mogoče ga zato zebe.
Obvestite dr. Wilkinsonovo. Dali mu bomo haloperidol in kanilo.
Ampak zebe ga in aritmijo ima. Kako naj pomirjevalo…
Haloperidol so mu dali včeraj.
Stabilizirati ga moramo za pot. Pri nas bomo opravili preiskave.
Kaj se dogaja? Noah. Noah.
- Preklicujem premestitev. - Prosim?
Rekla sem, da preklicujem premestitev.
Dobra novica, Eli. MRI je v redu.
Vem, da bi šel rad ven, ampak še nekaj preiskav moram opraviti.
Mogoče si imela prav.
Mogoče si res delam utvare.
Eli, to z Lynn, taka odločitev je lahko neznosno breme.
Travma zaradi tega lahko vsakomur zamegli presojo.
Ne bi govoril o tem.
Dr. Wilkinsonova, na pediatriji vas rabijo.
Cleo pravi, da si to pustil v rešilcu.
Rekla je, da je pomembno zate. Vrnila se bom.
Ne znajo mu pomagati.
Pojma nimajo, kaj se dogaja z njim.
- Vi tudi ne. - Denise…
Ne. Nihče se ga ne bo dotikal. Domov gre z mano.
Ne, žal nimate več besede pri tem.
- Odrekli ste se pravicam. - Ja, samo začasno.
- Rekli ste, da moram, da bi dobil pomoč. - Niste več njegova skrbnica.
- Premislila sem si. - Žal mi je, ampak tako ne gre.
Noah zdaj pripada državi.
- Hitro, prav? - Prav. Hvala.
Dr. Adler?
Oprostite.
Rekli so, da ste tu. Nisem vedela…
Ste dobro?
Počitek sem rabil.
Vas zebe?
Noaha tudi. Tu je toplo, pa se oba treseta.
Zakaj? Kaj se dogaja z vama?
Transfer, množična psihogena bolezen. Kaj pa vem.
Prav.
Veliko napako sem naredila.
Podpisala sem, da Noaha odpeljejo v Ithaco.
Nima več možnosti, dr. Adler. Rabi vas.
- Pojma nimam, kaj se dogaja. - Imate pa hipotezo.
Gre bolj za občutek.
O, fant. To res zveni noro.
Pa kaj! Povejte mi, prosim. Mogoče mu lahko pomaga.
Zdi se mi, da je Noah poznal mojo ženo.
- In mene. V prejšnjem življenju. - Eli.
Pravzaprav v prejšnjih življenjih.
In mislim, da se je tako zdelo tudi ženi.
Ko se je smrt bližala, je rekla,
da se ji v sanjah prikazuje to, o čemer piše v knjigi.
A je nisem poslušal.
Prav.
Prav. Kaj mislite, vam je hotela povedati žena?
Da se je Noahu že davno v tisti hiši zgodilo nekaj groznega.
In da smo bili vsi tam. Jaz, Noah in Lynn.
Da smo tri duše, ki smo povezane skozi čas.
Ujete v starodavno travmo.
Zaradi tistega dogodka Noah ne more ozdraveti.
Ne vem, kaj se dogaja,
vem pa, da je ta otrok prišel k meni z razlogom.
To sem vedela, takoj ko sem ga videla. Rabi naju, dr. Adler.
Če mu ne boste pomagali, bo umrl.
Tudi če bi me spustili ven, ne vem, kako naj mu pomagam.
Žal mi je.
Kaj, če niste nori?
Kaj, če samo vi vidite resnico?
- Halo? - Sophie?
Živjo. Tu dedek.
Si bolan?
Mami pravi, da se jutri ne vidiva, ker si bolan.
- Žal mi je. Drugič, prav? - Babica bi rada govorila s tabo.
- Nehaj, Sophie. - Prisluhni, slišal jo boš.
Sophie? Halo?
Lynn?
- Halo? - Barbara.
Oči.
Hotel sem ti reči, da mi je žal. Za vse.
Najbrž… Ne razumem, zakaj ji nisi prej pomagal.
Kako to misliš?
Vem, da je mama hotela umreti po svoje.
Leto, preden je zares umrla.
Hude bolečine je imela. Zakaj ji nisi prej pomagal?
Zelo sem jo imel rad.
Nisem vedel, kaj naj.
Zakaj ji nisi kaj dal?
Imel si dostop do vsega, kar bi rabila. Zdravnik si.
Prav to je tisto. Zdravnik sem. Ljudi bi moral reševati.
Njen mož si bil.
Trudil sem se, pa nisem našel rešitve.
Nisem je znal rešiti.
Brez odgovora je nisem mogel pustiti oditi.
Otrpnil sem.
Najbrž je imela prav.
Vedno je govorila, da so tvoje plašnice tvoja največja vrlina
in tvoja največja šibkost.
MEDICINSKI PREVOZ ITHACA
Odšel bo ob štirih.
Ob štirih.
Tok, tok.
Tok, tooook.
Prav. Kdo je?
Hal.
Kateri Hal?
Kako boste vedeli, če ne odprete vrat?
Eli.
Čez nekaj minut gremo.
Zakaj ga niso peljali na urgenco? Nočem zamud.
Pripravljen je za operacijo. Slike bodo pokazale, ali je poškodovana arterija.
Prav. Kako si, Eli?
Kje je?
Pred petimi minutami je bil tu.
Me pelješ domov?
Oba greva domov.
Prevedla Lorena Dobrila