Tean, et sa kardad...
ja ei mõista, mis toimub.
Aga ma arvan, et mõned meie mälestused on maganud.
Ja ärkavad nüüd.
Eli? Eli, kas sa kuuled mind?
Eli, Jane siinpool. Jane Wilkinson. Palun vasta.
Kurat võtaks, Eli, võta see neetud raadiosaatja kätte!
Olen siin, Jane. Kuula...
Mida iganes sa öelda tahad, mind ei huvita.
Keera autol ots ringi.
Ma ei saa, Jane.
Saad küll, Eli.
- Eli, tean, et sa oled ärritunud. - Muidugi olen.
Sa ei mõista, mis siin toimub.
Selgita siis.
Selgita, kuidas patsiendi röövimine kedagi aidata saab.
Olgu.
Usun, et Noah sai ammu aega tagasi tõsise trauma.
Trauma, mida ta ei mõista.
Ja sa tead, mis ravita jäänud traumast saab.
Me kanname seda endaga kaasas, oma veres ja luudes
ning ehk isegi hinges.
Kuula nüüd mind ka. Kui sa otsa otsekohe ringi keerad...
Ei. Ma ei saa seda teha, Jane.
Radikaalne kokkupuuteteraapia on ainus veel proovimata võimalus.
Sa tead, et see on ohtlik.
See on ta ainus lootus. Ma katkestan nüüd kõne.
Ära mõtlegi, Eli, ma...
KANAL 31
Noah?
Tunned sa selle koha ära?
Siin juhtus midagi halba.
Kui...
Millal?
Kui ma
väike tüdruk olin.
Oota.
Võta käest kinni.
Hoia mu lähedale.
Halloo?
Noah, ma...
Noah?
Noah, pane see ära.
Ei, ei, ei.
Noah, kõik on hästi. See olen mina.
- Eli on siin. - Ei. Ei, ei.
Ei.
Ära tee seda.
Mida ma teha ei või?
Noah!
Noah?
Mida kuradit?
Mida sa tegid? Mida sa teinud oled?
- Noah? - Mida sa teinud oled?
Mida sa teinud oled?
Kurat.
Noah!
Noah?
See olen mina.
Noah.
See oled sina.
Ma olen siin käinud.
Ma mäletan seda.
Tule. Me peame oma sõbra üles otsima.
Noah, oota! Tule tagasi!
Noah!
Noah'ga juhtus midagi halba. Kunagi ammu, ühes talumajas.
Tule. Me peame oma sõbra üles otsima.
Me peame oma sõbra üles otsima.
Lynn?
Ma leidsin su.
Sa leiad mind alati.
Ma ootasin sind.
Vaadake, mille ma leidsin.
Mis see on?
Ei, ei, ei.
Hüppa!
Ma mäletan.
Ma tõukasin sind ja sa uppusid.
Noah? Noah.
Oh ei.
Noah.
Noah?
Noah.
Noah, kõik on hästi.
Ma tean, mida sa kardad.
Ma tean, mis juhtus.
Noah, see oli õnnetus. Kohutav õnnetus.
Me olime lapsed.
Ma ei tahtnud sulle haiget teha.
Noah?
Noah, kuuled sa mind?
Noah?
Noah, mida ma tegema pean?
Kuidas ma sind aidata saan?
Hüppa! Hüppa!
Elas kunagi
üks väike poiss, kes kartis vett.
Eli.
Eli, ärka.
Me peame rääkima.
- Kas sa oksendasid jälle? - Ei. Asi pole selles.
Ma... Ma ei suuda enam.
Lynn, ma tean, et see on õudne olnud, aga ravimikatsetusi, uuringuid,
- ravimeid lisandub iga päev. - Ei. Kuula.
- Ma leian... - Mulle aitab.
Ma ei anna alla, Lynn.
See ei ole sinu otsus.
Eli! Eli!
Alati, kui rääkida üritan...
- Rääkida pole millestki. - Kuidas? Me peame tõele näkku vaatama.
Peame positiivselt mõtlema. Mida see loll masin teeb?
- Miks... - Jäta.
Ma ei saa sinuga üha uuesti ja uuesti ühest ja samast asjast rääkida.
Ka mina ei taha sellest rääkida.
Sinu tahtmine ei ole kõige tähtsam.
Eli, oota.
Oota. Sa lähed ära?
Jah. Tulen varsti tagasi.
Toon sulle seda suppi.
Munasupp?
Aitäh.
Ma olen kodus!
Lynn?
Lynn, kõik on hästi. Ma kutsun kiirabi.
- Tõstame su välja. - Ei. Ma ei...
Ma ei taha seda.
Ei-ei.
Ma ei suuda sinuga hüvasti jätta.
- Ei. - Palun, Eli. Ära mine.
Ära jäta mind. Palun.
Jää siia, Eli.
- Aita mind. - Ei.
Näe, Eli. Aita mind.
Aita mind.
Aita.
- Aita mind. - Ma armastan sind.
Eli, ärka.
Hinga.
Hinga, Noah. Hinga.
Hinga.
Ei.
Hinga. Hinga!
Hinga.
Hästi.
Hästi. Väga hea.
Olgu. Hästi.
Hästi. Olgu.
Hästi.
Kõik on hästi. Kõik on hästi.
Sinuga on kõik hästi.
Mis juhtus?
Sa ei mäleta?
Olgu. Sul on nüüd natuke vilu. Jah. Aga see on normaalne.
Vesi mõjus niimoodi. Jah. Me suplesime pisut.
Võeh.
Tuleb mul pahandusi?
Tegin ma midagi halba?
Ei, kaugel sellest.
Sina ei teinud midagi.
Olgu, Noah. Kuula mind. Sa olid väga vapper.
Olin või?
Oo jaa.
Ja ma olen su üle uhke.
Jäta see meelde.
Noah! Noah!
Noah! Kallis!
On sul kõik hästi?
Saad sa meiega rääkida?
Kas sa said viga?
Kas võiksime nüüd koju minna?
Jah, me võime koju minna.
Tule.
Hei. Tere.
Olgu.
Tule siia.
Jah. Ma tean. Ka mina olen elevil.
Juhtum 423.
Näide äärmuslikust ülekandest-vastuülekandest,
kus patsient A, kaheksa-aastane poiss, ja patsient B, teda ravinud arst,
ühist pettekujutlust kogesid.
Tähelepanuväärne ülidetailsete eelmisi elusid meenutavate seikade
ja psüühiliste eripärade poolest.
Vaata peatükki „Hallutsinatsioonid ussikesest.“
Pärast kuue kuu möödumist
suhestub patsient A vanusele sobival määral
nii oma kaaslaste kui ka keskkonnaga...
nähtavasti ei häiri teda, et kohus ei luba tal patsient B-ga kokku puutuda.
Pärast viie kuu pikkust ravi psühhiaatriahaiglas
vabastati patsient B omal vastutusel.
Viimasel vestlusel arstiga
teadvustas ta nii patsient A paranemist mõjutanud psühholoogilisi tegureid
kui ka omaenda väärkujutlusi,
mida saab osaliselt selgitada leinast tuleneva projitseerimisega,
mille põhjustas tema naise enesetapp.
Kuid eraviisilisel vestlusel kinnitab ta, et kui juhtunut saab teaduseks nimetada,
on see teadus, mida me veel ei mõista.
Ja ütleb,
et kui me teadvustame võimalust, et on olemas surmajärgne elu, elu pärast...
peame me olema avatud võimalusele, et midagi on ka eelnenud.
Ta kinnitab ka, jällegi nelja silma all...
et kui universumi saladustelaegas kord juba avatud on,
on seda neetud asjandust võimatu sulgeda.
Vanaisa!
Tšau.
Vanaemalt.
Noh, ütle talle minu poolt aitäh.
Ta ütleb aitäh.
Mis ta vastas?
Ta ütleb: „Kuula.“
Tõlkinud Triin Jürimaa