אני יודע שאתה פוחד.
ואתה לא יודע מה קורה.
אבל אני חושב שיש בתוכנו זיכרונות שהיו רדומים
ועכשיו הם מתעוררים.
איליי? איליי, אתה שומע אותי?
איליי, זו ג'יין, ג'יין וילקינסון. אני מבקשת שתענה לי.
לעזאזל, איליי. תענה כבר לקשר המזורגג ברגע זה.
אני כאן, ג'יין. תקשיבי...
טוב. כל מה שיש לך להגיד, אני לא רוצה לשמוע.
תסובב את המכונית.
אני לא יכול, ג'יין.
אתה כן יכול, איליי.
איליי, אני מבינה שאתה נסער.
ברור שאני נסער.
את פשוט לא מבינה מה הולך כאן.
אז תסביר לי.
תסביר לי איך חטיפת מטופל תעזור למישהו.
בסדר.
אני מאמין שנואה ספג טראומה קשה לפני זמן רב,
טראומה שהוא לא מבין.
ואת יודעת מה קורה עם טראומה לא פתורה.
אני נושאים אותה איתנו, בדם שלנו, בעצמות שלנו,
ואולי אפילו בנשמה שלנו.
עכשיו אתה תקשיב לי, אם תסובב את המכונית ברגע זה...
לא. אני לא יכול, ג'יין.
טיפול בחשיפה רדיקלית הוא האפשרות האחרונה.
אתה יודע שזה טיפול מסוכן.
זה הסיכוי היחיד שלו. ואני מנתק עכשיו.
שלא תעז לנתק לי, איליי. אני...
- ערוץ 31 -
נואה?
אתה מזהה את המקום הזה?
משהו רע קרה כאן.
מתי...
מתי מה?
מתי שאני...
הייתי ילדה.
חכה.
תחזיק את היד שלי.
תישאר קרוב אליי.
הלו?
נואה, אני...
נואה?
נואה, תניח את זה.
לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא, לא.
נואה, זה בסדר. זה רק אני.
- זה רק איליי. - לא. לא, לא, לא, לא.
לא.
אל תעשה את זה.
לא לעשות מה?
נואה!
נואה?
מה לעזאזל?
מה עשית? מה עשית?
- נואה? - מה עשית?
מה עשית?
שיט.
נואה!
נואה?
זה אני.
נואה.
זה אתה.
הייתי כאן בעבר.
אני זוכר את זה.
בוא, אנחנו צריכים למצוא את החברה שלנו.
נואה, חכה. חזור לכאן.
נואה.
נואה!
משהו רע קרה לנואה לפני הרבה זמן בבית בחווה.
בוא, אנחנו צריכים למצוא את החברה שלנו.
לין?
מצאתי אותך.
אתה תמיד מוצא אותי.
חיכיתי לך.
תראו מה מצאתי.
מה זה?
לא, לא, לא.
קפוץ!
אני זוכר.
אני דחפתי אותך. ואת טבעת.
נואה? נואה.
לא...
נואה.
נואה?
נואה.
נואה, זה בסדר.
אני יודע ממה אתה פוחד.
אני יודע מה קרה.
נואה, זו הייתה תאונה. תאונה נוראית.
היינו ילדים.
לא התכוונתי לפגוע בך.
נואה?
נואה, אתה שומע אותי?
נואה?
נואה, מה לעשות?
מה אתה צריך ממני?
קפוץ! קפוץ!
היה היה, לפני שנים רבות,
ילד שפחד מהמים.
איליי.
איליי, תתעורר.
אנחנו צריכים לדבר.
- שוב הקאת? - לא, זה לא העניין.
אני... אני לא יכולה להמשיך בזה.
לין, תקשיבי. אני יודע שזה נורא,
אבל יש ניסויים חדשים, מחקרים חדשים,
- תרופות חדשות. - לא, אתה צריך להקשיב לי.
- אני אמצא... - אני גמרתי.
אני לא מוותר עלייך, לין.
אבל זו לא החלטה שלך.
איליי! איליי!
בכל פעם שאני מנסה לדבר על...
- אין על מה לדבר. - איך אתה יכול לומר כך?
אנחנו חייבים להכיר בזה.
לא, אנחנו חייבים להישאר חיוביים. מה יש למכונה הזאת?
- למה... - תפסיק.
אני לא יכולה להמשיך לנסות
לנהל איתך את אותה שיחה שוב ושוב ושוב.
אני בכלל לא רוצה לנהל את השיחה הזאת.
זה לא קשור למה שאתה רוצה.
איליי, חכה.
רגע, אתה יוצא?
כן. לא להרבה זמן.
אביא לך את המרק שלך.
מרק נטיפי ביצה?
תודה.
חזרתי.
לין?
בסדר, לין. זה בסדר. אני אזמין אמבולנס.
- נוציא אותך מכאן. - לא, לא, לא, לא. אני לא...
אני לא רוצה בזה.
לא, לא, לא...
אני לא יכול להיפרד ממך.
- לא. לא. לא. - בבקשה, איליי. אל תלך.
אל תעזוב אותי, בבקשה.
תישאר, איליי.
- לא. - עזור לי.
כאן. איליי, עזור לי.
עזור לי.
- עזור לי. - אני אוהב אותך.
איליי, תתעורר.
קדימה, תנשום.
קדימה, נואה. תנשום.
תנשום.
לא, לא, לא.
תנשום. תנשום!
תנשום.
טוב.
טוב. טוב. בסדר.
טוב. בסדר.
טוב.
אתה בסדר. אתה בסדר. אתה בסדר.
אתה בסדר.
מה קרה?
אתה לא זוכר?
טוב. אתה קצת קר. כן. אבל זה נורמלי.
זה מהמים. כן. שחינו לנו קצת.
איכס.
אני בצרות?
עשיתי משהו רע?
לא, בשום אופן לא.
אתה לא עשית כלום.
טוב, נואה, תקשיב לי. היית אמיץ מאוד.
באמת?
בהחלט.
ואני גאה בך.
זכור את זה תמיד.
נואה! נואה!
נואה! חמוד שלי!
אתה בסדר? אתה בסדר?
אתה בסדר? אתה יכול לדבר איתנו?
אתה פצוע?
אפשר ללכת הביתה עכשיו?
כן. כן, אנחנו יכולים ללכת הביתה.
בוא.
היי. שלום.
טוב.
בוא.
כן, אני יודע. גם אני מתרגש.
בנוגע לתיק 423,
מחקר של מקרה חריף של העברה והעברה נגדית,
שבו המטופל א', ילד בן שמונה, והמטופל ב', הרופא המטפל,
חלקו מחשבת שווא משותפת,
יוצאת דופן בחוויות החיים הקודמים המפורטות שלה,
וכן בהיבטים הפסיכוטיים שלה.
ראו כותרת משנה "הזיות תולעים".
בבדיקת מעקב אחרי חצי שנה,
המטופל א' מתפקד ברמה התואמת לגילו
הן עם עמיתיו והן עם הסביבה.
ונראה שאינו מושפע מהריחוק בהוראת בית המשפט
בינו לבין מטופל ב'.
בתום חמישה חודשים של טיפול פסיכיאטרי מוסדי,
המטופל ב' שוחרר בערבות עצמית.
בריאיון הסיום שלו,
הוא הכיר בגורמים פסיכולוגיים המשפיעים על החלמתו של מטופל א',
כמו גם במחשבות השווא שלו עצמו,
שאותן ניתן לייחס להשלכות שמקורן בצער
על התאבדותה של אשתו.
אבל בפרטיות הוא עומד על כך שאם מה שהתרחש הוא מדע,
הרי שזה מדע שעדיין איננו מבינים.
והוא טוען
שאם עלינו להכיר באפשרות של חיים אחרי המוות, כלומר, אחרי...
הרי שעלינו להיות פתוחים גם לאפשרות של לפני.
עוד הוא טוען, שוב, באופן בלתי רשמי לחלוטין,
שברגע שתיבת התעלומות של היקום נפתחת,
לא ניתן יהיה לסגור אותה שוב.
סבא!
היי.
זה מסבתא.
תמסרי לה שאני אומר תודה.
הוא אומר תודה.
מה היא אומרת?
היא אומרת, "תקשיב."
תרגום: גלית אקסלרד