Zinu, ka tev ir bail...
un tu nesaproti, kas notiek.
Bet man šķiet, mēs glabājam aizmigušas atmiņas,
kas tagad mostas.
Īlaj, vai tu mani dzirdi?
Īlaj, šeit Džeina... Džeina Vilkinsone. Atsaucies!
Nolādēts, Īlaj! Tūliņ pat atbildi sūda rācijā!
Es dzirdu. Klau...
Tā. Lai kas tev būtu sakāms, negribu dzirdēt.
Griez mašīnu riņķī!
To es nevaru, Džeina.
Vari gan, Īlaj.
- Saprotu, ka dusmojies. - Skaidrs, ka dusmojos.
Tu nesaproti, kas šeit notiek.
Tad paskaidro!
Paskaidro, kā pacienta nolaupīšana kādam palīdzēs!
Labi.
Es domāju, ka Noa ļoti sen piedzīvoja smagu traumu,
kuru viņš neizprot.
Un tu zini, kas notiek ar neatrisinātām traumām.
Mēs nēsājam tās līdzi asinīs un kaulos,
un varbūt pat dvēselē.
Tagad paklausies tu! Ja tūliņ pat griezīsi riņķī...
Nē, to es nevaru, Džeina.
Radikāla ekspozīcijas terapija tagad ir vienīgais risinājums.
Tu zini, ka tā ir bīstama.
Viņa vienīgā cerība. Es tagad beidzu sarunu.
Neuzdrošinies atslēgties, es...
31. KANĀLS
Noa...
Vai pazīsti šo vietu?
Šeit notika kaut kas slikts.
Kad...
Kad?
Kad es
biju maza meitene.
Pagaidi!
Turies man pie rokas.
Paliec blakus!
Te kāds ir?
Vai te kāds ir?
Noa! Es...
Noa!
Noa, noliec to!
Nē, nē, nē.
Noa, nebaidies. Tas esmu tikai es.
- Tikai Īlajs. - Nē. Nē, nē, nē.
Nē.
Nedari to!
Ko nedarīt?
Noa!
Velns parāvis!
Ko to izdarīji? Ko tu esi izdarījis?
- Noa! - Ko tu esi izdarījis?
Ko tu esi izdarījis?
Velns!
Noa!
Tas esmu es.
Noa!
Tas esi tu.
Es esmu te bijis.
Es to atceros.
Nāc! Mums jāatrod draudzene.
Noa, pagaidi! Atgriezies!
Noa!
Ļoti sen kādā lauku mājā ar Nou noticis kaut kas ļoti slikts.
Nāc! Mums jāatrod draudzene.
Mums jāatrod draudzene.
Linna?
Es tevi atradu.
Tu vienmēr mani atrodi.
Es tevi gaidīju.
Re, ko es atradu!
Kas tas ir?
Nē, nē, nē.
Lec!
Es atceros.
Es tevi pagrūdu, un tu noslīki.
Noa!
Ak nē.
Noa!
Noa, viss kārtībā.
Es zinu, no kā tu baidies.
Es zinu, kas notika.
Noa, tas bija negadījums, briesmīgs negadījums.
Mēs bijām mazi bērni.
Es negribēju darīt tev pāri.
Noa!
Noa, tu mani dzirdi?
Noa!
Noa, kas man jādara?
Ko tu gribi, lai es daru?
Lec! Lec!
Reiz sensenos laikos
dzīvoja zēns, kurš baidījās no ūdens.
Īlaj!
Īlaj, mosties!
Jāaprunājas.
- Tev atkal ir slikta dūša? - Nē. Ne jau par to.
Es tā vairs nespēju.
Linna, paklau. Saprotu, ka ir traki,
bet jauni izmēģinājumi, pētījumi,
- zāles rodas katru dienu. - Nē. Klausies!
- Es atradīšu... - Man pietiek.
Es neatmetīšu tev ar roku.
Tas nav tavā ziņā.
Īlaj!
Tikko mēģinu par to runāt...
- Te nav ko runāt. - Kā tu vari tā teikt?
Mums jāsamierinās.
Nē, jāsaglabā optimisms. Kas kaiš aparātam?
- Kāpēc... - Vienkārši pārtrauc!
Es nespēju nemitīgi runāt ar tevi par vienu un to pašu.
Es vispār negribu par to runāt.
Nav svarīgi, ko gribi tu.
Īlaj, pagaidi!
Pagaidi, tu aizej?
Jā. Nebūšu prom ilgi.
Atnesīšu tavu zupu.
Olu ziedu zupa!
Paldies.
Esmu mājās.
Linna!
Tā, Linna. Nekas. Izsaukšu "ātros".
- Izcelsim tevi laukā. - Nē, nē, nē. Es ne...
Es to negribu.
Nē, nē, nē.
Es nespēju no tevis atvadīties.
- Nē. - Lūdzu, Īlaj. Neaizej.
Nepamet mani, lūdzu. Lūdzu.
Paliec, Īlaj!
- Nē. - Palīdzi man!
Tā. Īlaj, palīdzi man!
Palīdzi man!
- Palīdzi man! - Mīlu tevi.
Īlaj, mosties!
Saņemies, elpo!
Saņemies, Noa! Elpo!
Elpo!
Nē, nē, nē.
Elpo! Elpo!
Elpo!
Labi.
Labi. Labi. Kārtībā.
Labi. Kārtībā.
Labi.
Tev ir labi.
Kas notika?
Tu neatceries?
Skaidrs. Tu esi drusku nosalis. Jā. Bet tas ir normāli.
Ūdens dēļ. Jā. Mēs drusku izpeldējāmies.
Fui!
Vai man ir nepatikšanas?
Esmu izdarījis blēņas?
Nē, noteikti ne.
Tu neko neesi izdarījis.
Tā, Noa, tagad klausies. Tu biji ļoti drosmīgs.
Tiešām?
Jā.
Un es lepojos ar tevi.
Vienmēr to atceries.
Noa!
Noa! Puisīt!
Vai tu esi vesels?
Esi vesels? Vari parunāt?
Vai tu esi cietis?
Vai tagad varam braukt mājās?
Jā, varam braukt mājās.
Nāc!
Sveiks!
Labi.
Nāc!
Jā, zinu. Es arī priecājos.
Lietā numur 423,
pētījumā par akūtu pārnesi un pretpārnesi
pacientam A, astoņus gadus vecam zēnam, un pacientam B, ārstējošajam psihiatram,
bija kopīgi maldi.
Gadījums izceļas ar detalizēto iepriekšējo dzīvju pieredzi
un psihotiskajiem aspektiem.
Skatīt apakšvirsrakstu "Tārpu halucinācijas".
Apskatē pēc pusgada
pacients A vecumam atbilstošā līmenī mijiedarbojas
ar vienaudžiem un vidi.
Un izskatās, ka viņu neietekmē tiesas rīkojums
netuvoties pacientam B.
Pēc piecu mēnešu ārstēšanās psihiatrijas stacionārā
pacients B izrakstīts uz paša atbildību.
Pārrunās pirms izrakstīšanas
viņš atzina, ka A atlabšanā loma bijusi gan psiholoģiskajiem faktoriem,
gan viņa paša maldiem,
ko daļēji varēja radīt bēdu izraisītās projekcijas
pēc sievas pašnāvības.
Taču privātās sarunās viņš uzstāj, ka tad, ja notikušais ir balstīts zinātnē,
tad šo zinātni mēs vēl neizprotam.
Un viņš apgalvo,
ka tad, ja mēs atzīstam, ka pastāv pēcnāves dzīve, kaut kas pēc...
tad mums jāpieļauj arī iespēja, ka pastāv kaut kas pirms.
Viņš apgalvo arī - atkal pilnīgi neoficiāli -,
ka, tiklīdz Visuma noslēpumu lāde tiek atvērta,
to draņķi vairs nevar aizvērt.
Vectēv!
Sveika!
No omes.
Pasaki viņai no manis paldies.
Viņš saka paldies.
Ko viņa saka?
Viņa saka: "Klausies!"
Tulkojusi Dace Andžāne