KOMPROMAT ÄR DOKUMENT, OFTA UTAN STÖD,
SOM ANVÄNDS FÖR ATT FÖRSTÖRA EN PERSONS RYKTE.
ORDET, LIKT FÖRFARANDET, UPPFANNS AV RYSKA SÄKERHETSPOLISEN.
FILMEN OCH KARAKTÄRERNA ÄR FRITT BASERADE PÅ VERKLIGA HÄNDELSER
IRKUTSK SIBIRIEN
5 MÅNADER TIDIGARE
Får jag prata med Julia?
Tack.
Hej, Julia. Det är Mathieu.
Bra. Och du?
Fick du mitt meddelande?
Jag har din telefon. Den är hos mig.
Kan du passa Rose på eftermiddagen?
Hon är lite krasslig och ska inte gå till skolan.
Okej?
Jättebra. Utmärkt.
Javisst. Då kan du få tillbaka din telefon.
Tack, Julia. Tack så mycket. Vi ses snart.
På Alliance Française ges franskakurser, men det finns även kulturaktiviteter.
-Hej, Fabienne! Läget? -Hej, Mathieu! Och själv?
-Kallt. -Ja...
Var var vi?
-God morgon. -God morgon.
-Ja? Kom in! -God morgon!
-Allt bra? -Bara fint, tack.
-God morgon, rektorn. -God morgon, Vladimir. Allt bra?
Bara fint.
Kan du tänka dig att bli intervjuad av den lokala tv-kanalen?
Jag?
De gör ett porträtt av en känd person i Irkutsk varje vecka. De tänkte på dig.
-Är jag redan det? -Det kan ge oss publicitet.
Varför inte?
-Jag fixar det. -Tack, Vladimir.
-God morgon, Boris. -God morgon, Mathieu.
-Funkar den inte? -Snart så.
Det gör inget. Det är ju ändå inte varmt.
"Ja, vintern kommer.
Träd och stockar förstelna vid hans kalla fläkt,
och som med vita bomullsflockar är varje fält av snö betäckt."
Hur är det? Tack att du ringer.
Nej, Boris. Jag pratar i telefon.
Jo, jag undrar om du skulle kunna komma...
Boris! Boris, jag pratar i telefon.
Jaha, okej. Skulle du kunna komma förbi oss i helgen?
Jag är hemma!
Frankrike har återbetalt de 784 miljoner euro som ryssarna betalat i förskott.
Du är sen.
Förlåt, men jag försökte skynda mig, men jag hade en del att göra.
-Vart ska du? -Jag sa ju det.
-Nej, det har du inte. -På min yogakurs.
-Så det var det du inte kunde skippa? -Rose är i sitt rum.
Jag tror inte att hon är sjuk längre.
Vi ses sen.
Pappa!
-Min gullunge! Hur är det med dig? -Bra.
Jag är glad att se dig, hjärtat.
Titta, jag gjorde en björn till dig och skrev ditt namn på den.
-Så fin den är. Har du gjort den? -Ja.
Alldeles själv?
Tack, min lilla gullunge.
-Ska du vara med mig i dag? -Nej, jag kan inte, hjärtat.
Jag måste jobba. Julia ska passa dig tills mamma kommer hem.
Varför kan du inte vara med mig?
Men det kan jag inte
för jag måste jobba.
-Hon är toppen. Visst är Julia kul? -Nej, Julia är inte alls kul.
Jo, det är sant. Hon är inte alls kul, men jag har en kul idé.
Jag hittade hennes telefon som hon glömde i går. Vet du vad vi kan göra?
Vi kan gömma den. Är du med på det?
-Var ska vi lägga den nånstans? -I kylskåpet?
-I kylskåpet? Då hittar hon den direkt. -Eller kanske i brödrosten?
Ja, kanske i brödrosten. En jättebra idé.
Titta, vi stoppar telefonen i brödrosten som en brödskiva.
Tryck ner.
Så där, ja.
Skynda nu, vi måste...
Vilka är ni? Vad är det som händer?
Vilka är ni? Vad vill ni?
Tyst!
Julia, ring min fru! Ring min fru!
Det är ingen fara, älskling. Gråt inte.
Vilka är ni, för fan?
Det är ett misstag! Ring franska ambassaden.
Jag är rektor på Alliance Française! Vad har jag gjort?
Tyst!
3 VECKOR TIDIGARE
Jag tackar er
för att ni kom på den här invigningen.
Jag är väldigt stolt
att kunna göra den franska kulturen känd här i Sibirien
bara ett halvår efter att jag kommit hit.
Men jag vill också framförallt tacka Ivanovitj
som alla känner här...
Utan din generositet, käre Andrej,
hade vi aldrig kunnat renovera den här teatern.
Tack, Andrej. Tack.
Som man säger i Frankrike:
Ha en trevlig föreställning, allihop!
Har du pratat med koreografen?
Bara lugn, Vladimir. Det kommer att gå bra.
Den ryska mentaliteten är mycket annorlunda den franska.
Jag vet, men det är för sent nu.
Andrej, tack.
Tack.
-Hur var jag? -Du var toppen.
Det här är Michèle, kulturattaché på franska ambassaden.
-Kom du ända hit från Moskva? -Jag ville inte missa det här.
Det gjorde du rätt i. Det är lysande.
Somna inte nu. Det börjar snart.
-Va? -Det börjar snart.
-Älskling, vi går hem. Hon har somnat. -Stanna ett tag. Det har ju just börjat.
Vaknar hon så lär hon börja gråta.
-Låt henne sova i din famn. -Nej, jag tar hem henne.
Pappa!
Rose? Rose!
Rose, jag är här, hjärtat!
Rose!
Mathieu Roussel.
Förstår du ryska?
Ja.
Jag är törstig. Jag är törstig.
Jag är undersökningsdomare.
Vi har inlett en officiell rättslig process mot dig.
Snälla...
Ring Frankrike.
Snälla...
Du anklagas för att ha spridit barnpornografiskt material på internet.
Förstår du?
Jag frågar dig om du har förstått.
Omöjligt. Det är omöjligt.
Dessutom anklagas du för att ha förgripit dig på din dotter.
Lyssna nu...
Det är...
...omöjligt.
Utredningen kommer att visa det.
Du kommer att frihetsberövas tills alla omständigheter har klargjorts.
Enligt ryska federationens strafflag, paragraf 242.
Paragraf 242...
Nej... Inte den.
Snälla. Snälla...
-Okej. -Tack.
Cell 135!
Uppställning!
Lediga!
Vad heter du?
Mathieu. Jag är fransman.
Vilken paragraf?
Nå? Har du svalt din tunga, eller?
Kom igen, säg nånting.
Tyst med er!
Vad anklagas du för? Varför är du här? Vilken paragraf?
-Kom igen. -Ingen aning.
Där är din plats.
Varför är du här, din jävel?
-Svara, din jävel! -Jag har ingen aning.
Varför har de låst in dig?
Du är inte här för ingenting.
Vladimir, ursäkta mig. Var är Ivanovitj?
Han skyndade sig härifrån.
Mathieu, det här är Svetlana.
Hon arbetade som fransklärare förra året.
-Trevilgt att träffas. -Detsamma.
-Sa han ingenting? -Inte ett ord.
Jag sa precis till Vladimir att jag verkligen gillade baletten.
Tack.
Skål!
Skål.
För dansen
och konsten!
Skål!
Välkommen till Ryssland! Välkommen till Irkutsk!
Skål!
-Ni två kan inte bara stå där. Kom! -Jag kan inte dansa.
Jag kan inte dansa. Jag kan inte det.
Cell 135! Uppställning!
Promenad!
Inte du!
Om du vill gå på promenad, så får du betala dem.
-Har du inga pengar, eller? -Vakterna tog allt jag hade.
Här finns det tre olika typer:
Dem man respekterar,
dem man slår, och dem man rövknullar...
Vilken är din paragraf?
Varför är du här?
Shakir lär informera sig under promenaden.
242.
Jag kan slå vad om det.
Du är en 242:a.
Jag är oskyldig.
Du är inte klen. Du kan försvara dig.
Cell 135! Uppställning!
Din äckliga pedofil! Har du roat dig med småpojkar?
Mot väggen, allihop!
Fan ta dig, din jävel! Jag ska döda dig!
-Ler ni aldrig? -Bara om det är värt besväret.
Jaså?
Inte så ofta, alltså?
Här ler man inte hela tiden åt folk som man går förbi.
Om man ler konstant, så ljuger man konstant.
Ljuger man konstant?
Kanske det. Jag vet inte...
Får jag säga du?
Ja.
-Du ler hela tiden. -Nej, inte alls.
Jag tror inte det.
Du inser det inte ens.
Jag ler för att jag är lycklig.
Du ler ju också. Det gör du.
-Visst. -Jo, det gör du. Du inser det inte heller.
-Jag måste gå. -Vad då? Vänta, vänta...
-Ses vi igen? -Det tror jag inte.
-Varför? -"Varför" är inte viktigt. Förstår du?
Söt tjej.
Söt tjej, sa jag.
Känner du henne?
Jag har redan träffat henne.
Dimitri Rostov.
Mathieu Roussel.
Rektorn, skål på dig!
"Jag höll er kär.
Min kärlek djupt därinne i hjärtat har ej ännu brunnit ner."
FSB.
Man bör undvika typer som han.
FSB?
Tidigare kallade man dem KGB.
"Jag höll er kär. Min kärlek djupt därinne i hjärtat...
Jag höll er kär med varmt och öppet hjärta."
God morgon, Mathieu.
Har ni nånting att äta? Jag är hungrig.
Tyvärr har jag ingenting att äta.
Kan franska ambassaden hjälpa mig ut härifrån, Michèle?
Ja, vi jobbar på det.
Min fru skulle behöva ge ett vittnesmål och komma...
Jag skulle vilja träffa henne. Jag vill prata med henne.
Och jag vill veta hur min dotter Rose mår.
Din fru ska ge vittnesmål.
Mathieu, det här är advokat Borodin, ditt ombud.
Jag pratar lite franska.
Har min fru varit och pratat med polisen?
Förhör...
Visst.
Okej, men varför är jag kvar här om hon har pratat med...?
Domaren satte dig i fängelse på grund av att din fru
gav ett vittnesmål.
Ett ögonblick.
Från förhörsprotokollet:
"Medborgaren Alice Roussel bekräftade i förhört
att hon var rädd för sin make
och bad om myndigheternas skydd
i egenskap av vittne.
Och fängelse för att hennes man hotat hennes dotter."
Ja, i förhöret anklagade din fru dig för att ha våldtagit henne.
Henne och er dotter.
Hon har anmält dig och begärt polisskydd.
Ja, skydd.
Det är inte möjligt. Han ljuger. Ni ljuger!
-Ni ljuger! -Mathieu, lugn.
Michèle, vad fan betyder det?
Lugna dig!
Jag har inte rört min fru eller dotter. Michèle, du känner mig. Vad betyder det?
Varför skrika, herr Roussel?
Din fru sa det.
-Vem är han här? -Borodin är stans bästa advokat.
Du lär behöva honom.
Jag vill träffa Alice. Det är allt jag begär. Jag vill träffa min fru.
Din fru och dotter har lämnat Ryssland.
De är i Frankrike i säkerhet, men vi vet inte var nånstans.
Har de åkt?
Din fru...
Han vill veta hur din relation med din fru är.
Bra.
Ska du inte äta nåt? Jag förstår inte varför vi går till den här restaurangen
om du aldrig äter nåt. Det är bara jag som är hungrig.
Berätta nu. Går det framåt med din bok?
Förlåt, jag lät den vara på ifall Julia ringer.
Vem var det?
Mamma.
Rose har vägrat prata med henne i flera dagar nu. Borde jag tvinga henne?
Nej, varför då? Så illa är det väl inte?
Jag tror att hon är lite upprörd på grund av flytten.
Just därför tänkte jag att kanske...
Tror du inte att hon skulle behöva ett syskon?
-Är du galen, eller? -Varför är jag det?
Jag vet inte.
Vi försöker kanske redan komma över det. Alltså, vi.
Vad menar du med "komma över det"?
Jag som trodde att vi redan hade kommit över det.
-Förlåt, jag sätter den på ljudlöst. -Nej, tänk om Julia ringer dig...
-Fortfarande din mamma? -Ingen aning.
Ingen aning...
Får jag se?
Mathieu, inte nu igen.
-Det hoppas jag verkligen inte. -Mathieu...
-Visa mig så slipper vi prata om det mer. -Jag behöver luft.
Jag har rätt att kräva det av dig!
Jag har rätt till det.
Alice.
Alice, vänta!
Jag vill åka hem.
-Bilen är där borta. -Nej, hem till Frankrike.
Vad gör vi egentligen här, ärligt talat?
Har du pratat med honom? Är det han som skickar meddelanden?
-Det är inte problemet! -Uppenbarligen är det problemet!
Varför gör du så här mot mig? Du lovade att det var slut. Du lovade.
Varför gör du så?
Jag älskar dig inte längre, Mathieu.
Jag vill åka hem till Frankrike.
Okej, åk hem då. Vad vill du att jag ska säga?
Men Rose stannar här.
-Så det bestämmer du? -Nej, vi är ju gifta. Det finns lagar!
Lagar?
Det var inte det jag ville säga. Jag är olycklig. Åk inte.
Det är över, Mathieu.
Det är över.
Det här är till dig.
En till påse till dig.
Stå upp!
God morgon, Mathieu Roussel.
Du är fri med bojkan.
-Ursäkta? -Du är bojkan.
På ryska.
Jag gillar att prata franska.
Det är inte riktig franska. På ryska.
Jag har lyckats ordna skyddstillsyn åt dig.
-Är jag fri? -Nej.
Men du placeras i husarrest med elektronisk fotboja.
Tack.
Tack, tack, tack.
Bästa advokaten i stan.
Ja.
Varsågod, herr Roussel.
Du har fått skyddstillsyn.
Den här fotbojan registrerar var du befinner dig nånstans.
Om du försöker ta av den eller störa signalen,
kommer ett larm att utlösas.
Din telefon är avlyssnad och du kan enbart ringa lokala samtal.
Du får dessutom inte använda internet.
Du får heller inte träffa nån som har nån koppling till ditt fall.
Du får gå ut två timmar om dagen mellan 09.00 och 18.00,
men bara för att handla förnödenheter. Om du inte följer reglerna,
så kommer du genast att föras till fängelset.
Förstått?
Ingen telefon, inget internet och jag får inte träffa nån.
Annars åker du i fängelse igen.
Jag har förstått.
Bara lugn.
Jag återkommer så fort jag har nyheter.
Advokaten?
Var det du som skickade mat till mig i fängelset?
Var det här du?
Kan du se mig göra smajlis?
Nej.
Omöjligt.
Kom igen, visa mig hur man dansar!
Så här? Kom igen nu.
Hur är det, Julia?
Jag ska stryka.
-Du undrar nog varför jag vill prata. -Är det på grund av föreställningen?
Ni i väst med er humanism och tolerans. En dag lär ni förbjuda jakt också.
I Ryssland har vi jakten i blodet. Den ingår vi vår kultur.
-Har du skjutit mot ett levande mål? -Aldrig.
Vill du prova?
Har du inte lust att prova?
Inte i dag, men tack ändå.
Inte i dag.
Jag förstår.
Vargar!
Vargar?
Förresten har du inte frågat mig vad jag tyckte om föreställningen.
Jo, men... Du försvann ju så fort.
Det är ett perfekt exempel på dekadensen i er kultur.
Perversitet under förevändning av frihet, öppenhet och kreativitet.
Era så kallade moraliska värderingar är förvridna och fördärvade.
Ni styrs av ynkryggar, och du i synnerhet
representerar allt det som vi föraktar, som jag föraktar.
-Jag förstod inte. -Du representerar allt som vi föraktar.
-Allt som jag föraktar. -Men...
Och det säger sig självt att jag aldrig mer tänker finansiera er.
Jag tänker aldrig mer finansiera er.
God morgon, herr Roussel.
Tack att du kom.
Snälla, kan du köpa ett kontantkort till min telefon?
Telefon.
Jag betalar tillbaka.
Jag är advokat.
Inte medbrottsling.
Advokaten, jag...
Om du hittar en telefon...
Inga samtal.
Aldrig.
Bara krypterade meddelanden.
Signal, Telegram, darknet.
Vanligt internet, nej.
Annars rakt i fängelse.
Vet du vad de har sagt om mig? Vet du det?
Återvänder jag till fängelset kommer jag inte ut levande. Det vet du.
-Jag kan inte återvända dit. Förstått? -Jag är försen, herr Roussel.
Vem var det? Vet ni vem det var?
Ingen aning.
På återseende, herr Roussel.
Klockan 17.20.
Klockan 17.15.
Vart fan är han på väg nu?
Hej, Svetlana.
Fortsätt bara handla. Några poliser följer efter mig.
Var det du som skickade mat till mig i fängelset?
Varför?
Jag trodde att du skulle säga "tack", inte "varför". "Varför" är inte viktigt.
Tack. Du räddade mitt liv, tack.
Det är viktigt.
Kan du hjälpa mig en sista gång? Jag vill att du köper mig ett sånt här.
-Kan du det? -Varför just jag?
Varför är inte viktigt.
Jag känner ingen annan.
Här, i morgon samma tid.
Jag blev lite sen.
-Din far kommer på middag, du vet. -Jo, jag vet.
Och han kommer nog tidigt.
Som vanligt.
Ser du?
-God kväll, Svetlana. -God kväll.
Vad det det här du behövde?
Tack så mycket.
Vet du när din rättegång är?
Nej.
Inte än. Om tre månader, säger de.
-Det kanske kommer att gå bra. -Nej, det kommer det inte.
-Det är för att man har satt dit mig. -Jag vet.
Min advokat säger att det är FSB.
Fan, jag ställer mig frågan varje dag. Vad kan jag gör?
Jag vet ingenting. Jag lovar att jag inte vet nåt.
Du vet han som jag träffade i baren. Minns du?
Dimitri Rostov.
Han är chef för FSB i Irkutsk.
Det är min svärfar.
Jag avskyr honom.
Är det din svärfar, så vet du varför de har gjort en kompromat mot mig.
Han säger att du är spion.
-Ser jag verkligen ut som en spion? -Hur ser en spion ut?
Jag vet inte, men jag är ingen spion.
Jag tror dig.
Var det därför du gick sist?
Du gick fort för att du såg honom i baren, eller hur?
Det betyder att han såg oss prata, skratta och dansa tillsammans.
Kan det vara därför? Vad tror du?
En kompromat för det? Vi dansade bara.
-Vi var fulla. -Främst du.
Hur som helst lär du aldrig få veta det.
-Vad då? -Varför FSB satte dit dig.
Det är så det fungerar här.
Lite dyrt för en dans, va?
Så illa var det väl inte?
Så illa var det inte.
Jag måste gå.
Varför?
För att jag måste hem. Min man väntar på mig.
Lycka till, Mathieu.
Var har du varit?
Jag gick och tog ett glas.
-Mer? -Ja, mer.
Har du dansat?
Ja, jag har dansat.
Hur var det?
Var det roligt?
Underbart...
Stick!
Hora!
Hora.
Jävla dansös!
PEDOFIL
MOSKVA FRANSKA AMBASSADEN
Mänskliga rättigheter och så vidare. Och i enlighet med dessa värderingar
vägrar vi leverera vapen till Ryssland
så länge attacken mot Krim inte är över.
Kan ni skicka allt det där?
Jag måste svara. Julien ringer.
Ja?
Jag kommer.
Tack.
Nå?
Vi har äntligen fått anklagelserna mot Mathieu Roussel.
Fruktansvärt.
Det är ett montage.
Allt består av mer eller mindre grova falska anklagelser.
Kompromat?
Men varför mot Mathieu? Vad har han gjort dem?
-Ingår han i underrättelsetjänsten? -Inte vad jag vet.
Underrättelsetjänsten är så förvriden. Man vet aldrig med dem.
-Vad gör vi? -Efter domen...
De kan inte döma honom på falska anklagelser.
Det bevisar bara en sak. Han är oskyldig. De måste släppa honom.
Då skulle FSB erkänna att de satt dit honom.
De har inget val. De måste döma honom.
-Vad riskerar han? -Minst 10 år, men troligen 15.
Efter domen kan vi kräva att han avtjänar straffet i Frankrike. Det är bekvämare.
-Det låter bra. -Vad säger vi till honom så länge?
-Att vi inte kan göra nåt? -Vi kan inte göra nåt.
-Har ni kontakt? -Ja, via advokaten.
Vi behöver inte ytterligare en kris. Lugna honom.
Han får vänta tills rättegången.
Din rättegång är om tre månader. Vi måste vänta.
Lugn.
Lugn?
Vad riskerar jag?
Jag vet inte. Kanske fängelse, kanske inte.
Jag arbetar för dig.
Det ordnar sig.
Lyssna nu.
Du kommer att dömas till 10 eller 15 års fängelse.
Det är kört.
Har du orken och modet så rym, för annars...
På återseende, herr Roussel.
Fortfarande i Irkutsk?
Ja.
Jag tänker stanna till sommaren.
Är det redan sommar?
Öppna dörren!
Och nu, då? Fungerar den?
Okej...
Jag vet inte vad som hände.
En glappkontakt?
De där grejerna är bara skit!
Gjorda i Ryssland.
-Förlåt... -Nu går vi.
Ha en trevlig dag!
-Ulaanbaatar? -Ja, mot Ulaanbaatar. Kliv på.
Kliv på.
Jag lyssnar.
Igen?
Öppna dörren!
Fransmannen är borta.
Förvånar det dig inte?
Sasja!
Han har en telefon.
Jag har hans nummer.
Med det kan vi hitta honom fort...
Ja.
Han skrev till henne på Telegram.
För några dagar sen. Därför har hon hans nummer.
Vi ses i kväll.
Men så klart inte.
Nej, hon har inte svarat. Det har hon inte.
GRÄNSEN RYSSLAND-MONGOLIET
Vart ska ni?
Jag lyssnar.
Trevlig resa.
Stopp!
Fransmannen har flytt från Irkutsk! Hans mobil har spårats hit!
Bussen! Bussen!
Upp med bommen!
Stanna!
Stopp!
Öppna dörren!
Vems är den här telefonen?
Det är lugnt.
I väskan finns det en ny telefon med ett nytt kort.
Hur ska du passera gränsen?
Jag vet faktiskt inte. Jag vet inte.
Vill du inte berätta för mig?
Nej, så är det inte. Det är bara det...
Jag vet inte.
Jag får improvisera. Jag klarar mig.
Var inte så fransk nu.
Vad menar du med det?
Många ord, många meningar...
-Du är väldigt nonchalant. -Nonchalant?
Jag känner inte att jag är särskilt nonchalant just nu.
Kanske det...
Är vi verkligen så pass olika?
Vi är dramatiska.
Vi förstår inte varandra.
Är det så?
Titta.
Förfärlig. Radera den.
Nej, verkligen inte.
Du är inte alls förfärlig.
Du är mycket vacker.
Mycket vacker.
Det är första gången jag använder appen.
Jag var rädd för att plocka upp främlingar.
Det finns alldeles för mycket våldsamma människor här i världen.
Hoppas att resan hem gick bra. Jag är säker på att vi ses nån dag igen.
Du har tre nya meddelanden.
Jag kom hem bra, tack. Det är för farligt att fortsätta ha kontakt.
Lycka till, Mathieu Roussel.
Där är de.
Sagarin.
Känner du honom?
Bara ryktesvägen.
Han flydde framför dina ögon.
-Har du nån förklaring? -Det bekräftar våra misstankar.
Mathieu Roussel är en spion.
Jag ska få tag i honom.
Så slipper FSB att skämmas.
Ja? Jag lyssnar.
-En av hjältarna i gisslandramat i Beslan? -300 gisslan dog där.
-Hälften av dem var barn. -Terroristerna dödade dem, inte spetsnaz.
De attackerade skolan med stridsvagnar och eldkastare.
Spetnaz är odjur, och det där odjuret tar oss för idioter.
Vi har en ledtråd. Hans telefon spårades vid mongoliska gränsen.
Han hade ett kontantkort från det här området.
Förhoppningsvis har han lämnat telefonen på.
Han använder ett nytt nummer, men vår källa lyckades få tag i det.
Det finns teatrar överallt.
Vi läste poeterna. Vi läste poesi.
Vi var arbetare, men vi hade tillgång till kulturen.
Men ni hade inget att äta under kommunismen.
Vad hade du för relation till fransmannen?
Yrkesmässig. Jag hjälpte till på Alliance Française ibland.
-Var det allt? -Ja.
Jag har hört att ni gillade att dansa ihop.
Bara en gång.
-Bara en gång? -Ja, bara en gång.
Så du gillar att dansa?
-Varför ringde han dig? -Fråga honom det.
-För att han är din älskare? -Vi dansade bara en gång.
Han var bara lite full.
Ingenting mer hände.
Han är gift precis som jag. Han är inte min älskare.
Han är inte det...
Det fanns inte ens flera olika sorters tvättmedel, bara ett.
Och det räckte.
-Visa mig hans meddelande på telefonen. -Jag raderade det.
Du anar inte hur olägligt det är.
Jag bara antecknade hans nummer ifall...
Ifall vad då?
Ge mig din telefon.
Lås upp den.
Hur som helst vill jag gärna fortsätta vara fransk.
Åtminstone skriftligt...
Hur mycket gav han dig för att hjälpa honom fly?
-Jag har inte hjälpt honom. -Så klart du har!
Nu räcker det!
Gå!
Jag hatar när folk ljuger för mig.
I synnerhet såna där små horor,
för det är precis vad du är, Svetlana Rostova.
En liten hora som sålt sig till en utländsk spion.
-Sasja, sluta! -En liten hora! - Sitt ner!
En liten hora!
-Var är fransmannen? -Jag vet inte.
Han från FSB jagar dig. Var försiktig. Svara mig inte.
Här bodde Mathieu Roussel från Alliance Française
med sin fru och dotter.
Han anhölls den 21 februari
för innehav och spridning av barnpornografi på internet.
Den 16 april placerades han i husarrest med fotboja.
Flykten bevisar enbart att han är skyldig.
En internationell arresteringsorder har utfärdats
och åtgärder har vidtagits så att han inte ska kunna korsa gränsen.
Pedofili anses i dagsläget var det allra grövsta brottet.
Hallå? Jag har information om fransmannen som flydde från Irkutsk.
Du vet, jag ser mig som en filosof.
Jag har rest runt en del.
Främst i Europa, men även i Israel, Centralasien och till och med USA
där jag har hållit föreläsningar.
Alla har rätt att tro på vilken gud man vill så länge man tror.
Men den som inte tror kan inte förstå universum och dess ursprung.
Kan jag få
lite vatten av dig?
Tack.
Fy fan...
Är ni katoliker i Schweiz?
Även protestanter.
Eller tror ni på en allsmäktig gud?
Så klart.
Så klart!
Fransmannen är fortfarande här.
Nån har hjälpt honom.
Vem?
Jag vet inte.
Det spelar ingen roll.
Han har nog lärt sig sin läxa.
Han kan lika gärna åka hem igen.
Det är varken upp till dig eller mig.
Det är Moskva som leder jakten. Han lär inte få åka hem.
Ångrar du dig, eller?
Han kan fara åt helvete.
Ta fram dina papper, min son.
Det är tsarens polis.
Jag har mina papper...
...i min väska i bakluckan.
Papper.
Vart ska du?
Till Moskva.
-Av vilken anledning? -Jag ska åka hem.
Öppna bagageluckan.
-Öppna nu. -Det finns inget av intresse där.
Backluckan, tack!
Skäms ni inte när ni ödslar min tid, era snorvalpar?
Jag är Aleksandr Aleksejevitj, Moskvakyrkans patriark!
Och ni behandlar mig som en brottsling!
Lämna mig genast i fred, annars meddelar jag Kreml!
-Javisst. Varsågod och passera. -Seså, ur vägen nu!
Vilket gäng idioter!
Tack.
Vill du bikta dig, min son?
Inte i dag.
Tack.
Ambassadören, jag fick det här för tio minuter sen.
-Moskva? Var han inte i Mongoliet? -Jag vet inte. Vad ska jag svara?
Stanna där du är. FSB väntar vid ambassaden för att gripa dig.
Okej, bra.
Vakterna håller utkik. Stanna där.
Gå lugnt över gatan fram till grinden, utan att springa.
Följ med.
Så du lyckades färdas över hela Ryssland utan att åka fast?
Jag skapade ett PayPal-konto och bokade rum och bilar under falskt namn.
Det var så jag tog mig fram.
-Kan jag få mer kött? -Javisst.
-Bra gjort. -Verkligen bra gjort.
För att vara rektor på Alliance Française är du rätt så rådig.
Tack.
Vet nån att du är här?
Nej.
Ingen får veta, varken ryssarna eller pressen.
Du får inte kontakta nån på utsidan.
Uppfattat.
Du har verkligen satt dig i skiten.
Varsågod. Det finns bekvämare lägenheter, men den här är mer diskret.
Låt det vara fördraget dag som natt.
Jag tittar förbi med jämna mellanrum.
-Kocken kommer med dina måltider. -Tack, Michèle.
-Ni låser väl inte med nyckel? -Nej, jag litar på dig.
Behöver du nåt mer?
Min dotter.
Jag är säker på att du snart kommer att få se henne.
Har du sett videoklippet?
Nej, vilket videoklipp?
Din advokat fick det på ett USB-minne i posten.
Men du hade redan lämnat Irkutsk då.
Jag heter Alice Roussel.
Dokumenten med anklagelser mot min man
som jag skrev på under hot är falska.
Jag fick valet att antingen skriva på dem, åka i fängelse
eller få min dotter skickad till ett barnhem.
Därför valde jag att skriva på dem.
Min man är oskyldig.
Han är... Han är en fantastisk far.
De hade dömt dig oavsett.
Du gjorde rätt i att fly.
Tack, Michèle. Tack så mycket.
Vi ses lite sen.
-När åkte han? -Jag vet inte.
Jag tittade på teve med min man.
-Så du vet inte när han åkte? -Det vet jag inte. Jag såg honom inte.
Målet är att få ut dig ur Ryssland i hemlighet.
Vi lämnar ambassaden i en diplomatbil.
Du kommer att ligga gömd under hela resan. Åtta timmar.
Ända hit.
Uppfattat. Och sen?
Sen ska du korsa gränsen till Estland till fots.
-Hur många km? -Cirka 20.
Nattetid.
Okej, bra.
I en skog full av vargar och gränsvakter beväpnade till tänderna.
-Som skjuter vid första anblick. -Ingen lätt match.
Jag förstår. När då?
Vi meddelar dig.
Hur går det?
Kan jag svara den här gången?
Ja, snälla!
Så där. Och för dig?
Så där? Är du i Frankrike?
Inte än.
Snart, hoppas jag.
Kan jag ringa dig?
Svarar du inte längre?
Förlåt. Jag är här nu.
Är allt bra?
Ja, jag var i mataffären i dag. Jag tänker på dig.
Jag tror att jag saknar den där mataffären lite grann.
Ska jag skicka dig en kasse?
Kom in!
Sätt dig.
Vi har två viktiga nyheter att meddela dig.
Det brukar vara en bra och en dålig.
En dålig och en jättedålig.
Den dåliga är att du dömts till 15 års straffarbete i din frånvaro.
Då kan jag inte ens ana vad den jättedåliga är.
Jag pratade med ryska myndigheterna i morse.
De vet att du är här hos oss.
-Vet de eller tror de? -De vet.
Hur vet de det?
Det vet jag inte.
De ställde väldigt specifika frågor och insisterade
så jag var tvungen att erkänna att du är här.
Du hade ju kunnat ljuga.
Jag vill inte äventyra vår relation med ryssarna för din skull.
Vem tror du att du är?
Jag...
Jag är nån som är oskyldig och ber sin ambassad om hjälp.
Ryssarna är övertygade om att du är skyldig.
Inte klokt att FSB lägger sån energi på att fälla en rektor på Alliance Française.
Varför?
Vänta lite nu... Frågar ni mig verkligen varför?
Vad är det ni insinuerar? Hur kan ni fråga "varför"?
Hur ska jag kunna veta varför? Jag vet inte varför!
För att jag ogillar jakt,
klär ut mig till prinsessa när jag leker med min dotter
och tittar på föreställningar där två män kysser varandra?
För att ni har prackat på dem helikopterfartyg?
För att jag dansade med svärdottern till en FSB-agent? Därför!
För att de avskyr den jag är. Därför!
Vad förändrar det? Vad gör vi nu?
Jag kan inte bestämma vad du gör, men du borde nog fundera på
att överlämna dig till ryska myndigheterna.
Jag förstår inte. De hade ju en plan för att ta mig över gränsen.
Vi kan inte godkänna en hemlig operation för du ska lämna landet.
Det vore ett diplomatiskt misstag med allvarliga konsekvenser.
Ska jag överlämna mig för 15 års straffarbete?
Men du skulle bara sitta i fängelse några veckor här.
-Jag ska personligen se till... -Jamen, då så.
...att du får avtjäna ditt straff i Frankrike under bekvämare förhållanden.
-Du kommer givetvis få strafflindring. -Jag är ju oskyldig, för i helvete!
Jag har inte gjort nåt!
Kastar ni ut mig om jag vägrar?
Så klart inte, men du kan inte ta dig härifrån.
Okej, bra. Då är jag alltså fånge här?
Ditt enda val är att överlämna dig till ryska myndigheterna.
Tycker ryssar att fransmän är ynkryggar? De har rätt.
Vi sa ju att du skulle sluta med det där.
Du behöver sova.
Men vad fan gör du?
Minns du Katrin?
Hon arbetar i Moskva på Alliance Française.
De söker nån som jag.
Jag har en arbetsintervju i morgon.
Ska du åka till Moskva bara för en arbetsintervju?
-Jobbet är en bra möjlighet. -Du har rätt.
Men vad ska vi göra i Moskva?
Vad gör vi här?
Det har du också rätt i...
När kommer du tillbaka?
I övermorgon.
Och det är framförallt den här vänskapen
som vi vill fira i dag, precis som varje år.
-Hej, hur är det? -Bra.
Ursäkta!
Fan!
Han kom undan. Sök igenom alla gator. Han måste vara här.
Ni två - ditåt. Du - ditåt.
Fan.
-Mathieu! -Spring! Kom nu!
Kom!
Varför? Varför gör du allt det här för mig?
Du frågar varför igen.
Just det. Varför är inte viktigt, eller hur?
Du vet väl varför?
Jag tror det.
Så varför frågar du?
Jag vet inte.
-Hur vet Sagarin att hon är i Moskva? -Hon hyrde en bil.
Jag har alltid vetat att hon är en hora.
Och du trodde henne? Din korkade bedragna man!
Lugna ner dig.
Vad då?
Du kanske gillar att din fru särar på benen för främlingar?
-Inga problem. -Inga problem?
Och det här är min son!
-Du är en fjolla och inte min son! -Det räcker nu, för fan...
-Vad fan snackar du om? -Rör mig inte.
Här har vi hjälten från Tjetjenien. Stå upp!
Bort med händerna!
Du lär inte se henne igen.
Nu räcker det, pappa.
Jag svär på att du aldrig lär se henne igen.
Dra åt helvete!
Ja?
Ja.
Uppfattat.
De har setts på en bensinstation i närheten av Osrov.
Väg M9.
De försöker korsa gränsen till Estland.
Vi åker dit.
Är det där?
Ja, det är där.
Det finns...en stor glänta där jag kommer att kunna ta mig över.
Det är hit jag ska.
Du, jag måste gå.
Soldaterna tar dem för att inte sova. Det är amfetamin.
Jag är ingen soldat, du vet.
Varför vill du inte följa med mig? Kom, följ med mig.
Jag kommer att hata mig själv.
För att du älskar honom fortfarande, är det så?
Gå nu, Mathieu.
Jag går inte utan dig.
Lämnar jag dig här kommer de att hämnas.
Rostov lär aldrig göra nåt mot mig.
Det är dig han avskyr.
Inser du inte hur fint det här är? Sånt här händer aldrig.
-När det sker måste man leva ut det. -Sluta.
Är du rädd att jag kommer att övertala dig?
Är det så?
Jag är inte rädd för nåt.
Gå nu. Återvänd hem, Mathieu.
Jag älskar honom fortfarande.
Jag ringer dig.
Jag kommer inte svara.
Stanna bilen.
Det måste vara han.
Nu går vi.
-Ska jag ringa gränsvakterna? -Nej, det behövs inte.
Han är vår. Han lär inte ta sig ur skogen.
Vargarna får avsluta jobbet.
-Uppfattat? -Det är uppfattat.
Utmärkt.
Fan.
Din idiot.
Fan.
Ni vet väl att ni inte brukar attackera människor, va?
Sasja, för fan!
Sasja! Sasja!
Det är jag, Sveta.
Jag vill bara säga...
...att de inte får tro att du gjorde det.
Och...
...att du är fri nu.
Jag älskar dig, Sveta.
Sasja?
Sveta...
Sasja...
Sasja har hängt sig...
Allt är mitt fel.
Bara mitt.
Det är mitt fel.
Förlåt mig.
-Jag är där efter lunch. -Nej...
Kom inte tillbaka.
Du behöver inte det.
-Du måste leva, Sveta! -Vem tar du mig för, Dimitrij Rostov?
Förlåt mig...
Förlåt mig!
Fan också!
Fan, det är ingen glänta!
Fan...
Pappa!
-Jag tappade din nallebjörn, hjärtat. -Det gör inget.
MATHIEU ROUSSEL, TILLBAKA I FRANKRIKE
MATHIEU
Översättning: YOLO