Paikka salaperäinen Siellä herää henkiin menneisyys
On sankari historian valmiina seikkailuun
Tulevaisuuden pelastaa Kun mennyttä suojaa
Sankarimme nyt taitonsa näyttää saa
Ridley Jones niin rohkea on
Ridley Jones, vartija museon
Ridley Jones, seikkailunhalu tarttuu
Dinot, dodot ja avaruusapinat mukanaan
Ridley Jones lierihattuineen
Ridley Jones kaikki haasteet selvittää
Ei koskaan pelkää
Hän seikkailuista elää
Paikalle viilettää ja päivän pelastaa
Ridley Jones!
JONESIEN PALUU TULEVAISUUTEEN
Pysykää perässä.
Oli jurassisen hyvä idea muuttua pieniksi -
ja piilottaa Museon sydän pikkuiseen Villiin länteen.
Ridley sen keksi. Hän on tosi välkky.
Kiitos. Tuumin, että voisin käyttää kaikkia voimiani täytenä suojelijana.
On hyvä, että puumajan remontti on valmis, ja voimme palauttaa Sydämen.
Niin. Mutta pitää kiirehtiä takaisin. Arpeani kihelmöi.
Se ei ole hyvä merkki.
Minulla on huono tunne tästä.
Niin minullakin.
Mutta se taitaa johtua siitä, että hevosesi seisoo hännälläni.
Kuulen jotain.
Odottakaa.
Ridley, käsken sinua… Kertomaan, että kaikki on kunnossa.
Niin. Mitä nyt, muru?
On liian hiljaista.
Arpesi on oikeassa. Olemme pulassa. -Isossa. Keitä he ovat?
Rosvoja. Lännen varkaita.
Käärmeitä ilkeämpiä ja muulia haisevampia.
Piilottakaa kaikki arvokas.
Vain Museon sydämellä on väliä. He eivät saa varastaa sitä.
Sain idean. Manta, Pate, Silmät, menkää länteen.
Äiti, menemme itään Sydämen kanssa. Teidän on hidastettava rosvoja.
Se antaa meille aikaa. -Tehdään tämä.
Nähdään pian.
Nuo Jonesit ovat sankareita.
Totta.
Aloitetaan tämä ryntäys. Meillä on hommia. -Ei tarvitse sanoa kahdesti.
G-voimatkin ovat tätä pomppimista siedettävämpiä.
Totta. Mutta jos ne rosvot saavat Museon sydämen,
emme enää olisi elossa.
Joten pompi. -Hei!
Voi ei, niitä on lisää. Ja matkalla tänne.
Äiti, ota Sydän.
Ridley, mitä aiot? -Johdatan heidät pois luotasi.
Ei, se on liian vaarallista. -Olemme suojelijoita. Se kuuluu työhön.
Ja pystyn siihen.
Ei! Hattuni! Se on minulla aina.
Sain sen.
Hieno koppi. -Osaan minä sen vieläkin.
Muista, ettei hattu tee seikkailijaa.
Vaan sydän sen alla.
Ja sinulla on vahvin sydän.
Kiitos, äiti.
Ole varovainen. -Tietenkin. Se on toinen nimeni.
Tiedät, ettei ole, koska nimesit minut. Olen varovainen, äiti. Lupaan sen.
Mene. Pidä sydän turvassa.
Se on tärkeintä, eikö?
Hiisi! Täällä ei ole säihkyvää.
Jonkun on paras puhua.
Pitele minua!
Missä arvotavarat ovat?
En ikinä kerro.
He nappasivat Ridleyn. Tiedän, että Sydän pitäisi pelastaa,
mutta en jätä häntä. Odota, Ridley!
Heillä ei ole muuta kuin liikaa banaaneja.
Niin. Tällä samoin. Mutta ei banaaneja.
Mitäs täällä on?
Äiti, ei!
Ridley, olen pahoillani.
Tässä. Tätä etsitte. Vapauttakaa hänet ja se on teidän.
Äiti!
Ridley, en voi antaa sinulle tapahtua mitään.
Hieno. Todella hieno. Ja se on sydämen muotoinen.
Se sopii uusiin verhoihini.
Lähdetään nyt, kun… -Hei!
Minne menitte?
Se on… -Dudley?
En voi uskoa, että lähditte ilman minua.
Anteeksi, aivastelit, joten luulimme sinua kipeäksi.
Se johtui vain allergioista. Tällä dodolla on herkkä nenä.
Allergiat.
Hei. -Ridley! Mitä teet? Tule takaisin!
Luota minuun.
Pysäyttäkää.
Anteeksi, Dudley.
Hei, miksi teit noin? Pöly saa minut…
Äiti, Silmät, menkää turvaan. -Valmistautukaa!
Sain sen!
Pidä kiinni! Saimme sinut.
Anteeksi.
Se oli lähellä.
Hienoa työtä, Dudley. Varkaat lensivät…
Sydän. Siinä on särö.
Ei haittaa.
Haittaa se.
Äiti, mikä on vialla?
Taisin menettää suojelijan otteeni.
Etsitään se. -Ei se ole niin helppoa.
Anteeksi keskeytys, mutta aurinko laskee.
On palattava portaalille ennen pimeää.
Hienoa.
Jos normaalit varkaat ovat pahoja, yön varkaat vasta ovatkin.
Tulossa. Eikö, äiti?
Niin. -Mennään.
Seuraan sinua kaikkialle.
Hei.
Me palasimme.
Ja täytyy sanoa, että Kompassisilmä on tosi mahtava.
On kiva matkustaa ajan ja avaruuden halki ja kutistua Mantan ja Paten kokoiseksi.
Heippa! -Nähdään!
Saitteko sen? -Saimme.
Ja otimme uuden kuvan seinälle.
Tämä on kaunis. Juuri sen tarvitsin.
Kiitos, Silmät. Laitan tämän -
Sarahin nuoruudenkuvan viereen.
Tuo ei ole äidin normaali hattu.
Ei, se oli hänen onnenhattunsa. Hän käytti sitä, kunnes se hajosi.
En voi uskoa, että siitä on 35 vuotta, kun laajensimme ja lisäsimme puun.
Ja se on 35 vuoden ajan suojellut Sydäntä. Tänään avaamme sen uudelleen.
Ja tänään jätän työni suojelijana.
Mitä? -Et voi.
Vaikka pidän tämän paikan suojelemisesta, jolle olen antanut koko elämäni, on aika.
Minun on aika ripustaa hattuni.
Äiti, miksi? -Näit minut siellä.
Minulla ei ole samaa seikkailuintoa kuin sinulla. Ei ainakaan enää.
Ehkä en ollut ikinä siinä hyvä. En kuten sinä.
Äiti…
Mitä tapahtui? -Äiti valitsi minut Sydämen sijaan.
Hän ei usko enää pystyvänsä suojelemaan. -Hän tarvitsee muistutuksen.
Muistutuksen? Mistä? -Siitä, miten hyvä hän oli. Ja on. Sarah?
Sarah, odota.
En voi kuvitella, ettei äitini olisi suojelija.
Katsokaa meitä. Olemme mahtava tiimi.
Sääli. Hän on mahtavin suojelija.
Ei sillä, ettet sinä olisi.
Ei haittaa. Halusin aina olla edes puoliksi yhtä hyvä.
Hän oli peloton. Ja paras johtaja. -Jos voisimme jotenkin muistuttaa siitä.
Me voimme. Tiedän sen. Mikä oli äidin suurin seikkailu?
Ajatteletteko samaa? -En tiedä. Mitä ajattelet?
Sukkia saisi olla kolme, jotta yhden hukkuessa niitä olisi kaksi.
Vau, tajunnanräjäyttävää.
Tiedän äitisi suurimman seikkailun. Se oli omammekin.
Tässä.
Muummahtavaa. -Nostalgista.
Mitä katson?
Arpeja. Pelottavasta tulipalosta.
Niin meistä tuli tiimi. -Ja liityimme äitisi seuraan.
Muistan sen kuin eilisen.
Kaikki museon asukit kerääntyivät katsomaan puun vihkimistä -
ja sen lisäystä museoon.
Emme olleet vielä lauma tai edes ystäviä kuin nyt.
Hei!
Mutta kesken seremonian -
säänäyttelyn kamala salama -
osui puuhun.
Ja se syttyi tuleen.
Museo oli kaaoksen vallassa.
Äitisi yritti auttaa yksin.
Emme pitäneet toisistamme silloin.
Mutta äitisi juoksi rohkeasti liekkeihin sen sijaan, että pakenisi.
Voi ei!
Hän poistui täysin tuhkaisena -
pidellen Museon sydäntä.
Sydämen kuuma metalli antoi hänelle arven, mutta hän ei välittänyt.
Ja se inspiroi meitä muodostamaan tiimin.
Ja Sarahin johdolla saimme kaikki johdatettua turvaan.
Se tuli loi tiimimme ja pelastimme museon sinä päivänä.
Vau. Liekin takoma tiimi. Näettekö? Äiti on rohkea seikkailija.
Kunpa voisimme muistuttaa häntä, miltä tuntuu olla sankari.
Kaikki nämä kuvat
Kun mä niitä katson
Näen sankarin, joka kaikista rohkein on
Äiti tarvitsee muistutusta
Että sanottiin häntä parhaaksi
Sitten muuttuisi hän taas sankariksi
Jokainen seikkailu hänen
Ne päätä huimaa
Kunpa hän vain voisi Menneen muistaa
Jos keinon keksimme
Häntä muistuttaa
Hän muuttuisi sankariksi taas
Voi, äiti, kerro mitä tehdä voin
Että tunnet taas itsesi Siksi idoliksi
Jonka sinussa näen
Autamme häntä muistamaan
Kuka hän onkaan
Autamme hänet sankariksi
Taas
Tarkkasilmät koolle. -Mitä nyt?
Olen saanut täyden suojelijan voimat.
Ja voin palata ajassa taaksepäin.
Miksi tekisit niin?
Itse vihasin seiskaluokkaa.
Kompassisilmän ja tämän kuvan avulla -
voimme palata menneeseen ja lainata äidin hattua.
Puettuaan sen hän muuttaa mielensä lopettamisesta.
Aikamatkailuako?
Eikö se ole hyvin vaarallista?
Tämä astronautti tietää vain hieman aika-avaruudesta,
mutta jos tiedän jotain, niin sen, että ajassa matkustus voi pilata nykyajan.
Ja tulevaisuuden.
Se on liian holtitonta, muru.
Ja tämä apina hyppii huvikseen mustiin aukkoihin.
Niin. Taidat olla oikeassa.
Keksitään keino piristää äitiäsi. -Hän varmasti pitäisi linnunsiemenistä.
Pystyn tähän. Tiedän sen.
He tekivät minusta suojelijan. Minulla on voima. Miksi en käyttäisi sitä?
Palaan tuota pikaa.
Okei, menneisyys. Täältä tullaan!
Tämä on museo, mutta kaikki näyttää vanhalta.
Taidan olla menneisyydessä.
Äiti, oletko nähnyt onnenhattuani? -Hukkasitko sen taas?
Siinä on äiti ja isoäiti menneisyydestä.
Ja siinä on äidin onnenhattu.
Kyllä!
Tein sen. Anteeksi, hattu.
Palautan sinut, kun äidin mieli paranee.
Takaisin nykyhetkessä. Mutta missä kaikki ovat?
Äiti? Isoäiti?
Miksi täällä on näin pimeää?
Äiti, oletko täällä?
Remontoivatko äiti ja isoäiti puumajaa? Kaikki näyttää niin erilaiselta…
Herra P? -Kuka siellä?
Tunkeilija! -Älä liiku!
Pitää mennä.
Joku murtautui museoon.
Keitä he ovat?
Hei? -Tule kanssani, jos haluat häipyä.
Kuka olet? -Ei ole aikaa. Hyppää kyytiin, muru.
"Muru"? -Hei!
Varoitetaan hra Pikkalaa.
Tuo estää vartijoita häiritsemästä meitä, muru.
Sanoit minua taas "muruksi". Kuka olet? -Kukako olen?
Ystävällinen naapuruston avaruusapina ja vastarinnan johtaja.
Tai, johtaja ja ainoa jäsen.
Peaches? Kiva nähdä sinua.
Samoin, Ridley. Mitä ihmettä teet täällä? Tämä paikka ei sovi lapsille.
Miten niin? Se on lasten museo.
Niin, mutta sen omistaa Pikkala, muistatko?
Olet ollut poissa pitkään, joten virkistän muistiasi.
Kun Pikkala osti paikan, hän muutti perheesi puumajaan.
Perheesi työskentelee lahjakaupassa,
ja hän korvasi Leenan vartijoilla.
Pahinta on, että näyttelyt lukitaan yöksi. Kaikki ovat loukussa.
He eivät voi leikkiä yhdessä, pitää pyjamabileitä tai konsertteja.
Ei. Miksi tiimi ei estänyt tätä?
Tiimi? Mikä tiimi?
Fred, Dante, Dudley, Ismat ja sinä. Muodostitte tiimin, kun äiti oli pieni.
Emme muodostaneet. Emme olleet tiimi.
Mitä? Voi ei.
En halua pilata banaanipirtelöäsi,
mutta äitisi ei ollut se toivomamme suojelija.
Hän ei vastustanut Pikkalaa.
Minä…
En usko sitä. Äiti rakastaa museota, ja tekisi mitä vain suojellakseen sitä.
Niinkö?
Peaches, vietkö minut äitini luo?
Äiti?
Ridley? Mitä teet täällä? Sinun pitäisi olla koulussa.
Koulussa? Mistä lähtien…
Ai. Niin. Käyn koulua.
Tulin vain katsomaan…
Odota. Näytä kättäsi. -Mitä?
Mitä arvellesi tapahtui? -Mille arvelle?
Sait sen, kun perhepuu syttyi tuleen. -En tiedä mitään arvesta,
mutta muistan se tulen.
Ukkonen iski puuhun ja kaikki olivat peloissaan.
Mutta menit pelastamaan Museon Sydämen, eikö?
Mitä? Ai juoksinko tuleen? Ei kiitos.
Enkä löytänyt onnenhattuani. Liian vaarallista.
Joten ilman hattuasi et mennyt tuleen?
Etkä muodostanut tiimiä.
Et saisi olla täällä. Hra Pikkala ei pidä siitä.
Ja hän määrää pomona.
Ai. Selvä. Toki.
Kun olen lajitellut nämä, vien sinut kouluun.
Odotan ulkona.
Kaikki katoavat kuvasta.
Tarkoittaako se, että kun otin äidin hatun,
se sekoitti kaiken, eikä tiimi muodostunut?
Minun on korjattava tämä.
Mutta ensin minun on lähdettävä. Autatko minua?
Takuulla.
Kiitos.
Oli mukava nähdä, Ridley. Meillä on sinua ikävä.
Palaan kohta. Lupaan sen.
Selvä. Lähdetään.
Siinä se on. -Se ajoneuvo, joka tiputtaa banaaneja.
Yrittäkää saada kiinni.
Kiitos, Peaches. Lupaan, että kun olen valmis,
et suojele museota yksin.
Hei, sinä siellä! -Portaali. Aukea.
Aukea nyt!
Okei, kaikki muuttui, kun otin äidin hatun.
Joten jos palautan sinut, kaikki palaa normaaliksi.
Eikö?
Eikä.
Löysit onnenhattuni.
Ai. Jep.
Näin sen museossa ja tulin palauttamaan sen.
Kiitos. Se olisi tullut tarpeen aiemmin, kun puu syttyi tuleen.
Mitä? Ei hyvä.
Ilman hattuani minä jähmetyin.
Onneksi äitini tuli paikalle.
Ei, olen myöhässä.
Tulipalo tapahtui jo. Mitä teen?
Näytät tutulta. Tunnenko sinut?
Olen…
Myös Jones-nainen.
Kaukainen serkkusi. Vierailen. Olen Ridley.
Ridley? Se on siisti nimi. Täytyy muistaa se.
On mukava tavata. Olen Sarah.
Ja olen harjoitteleva suojelija.
No, tiedätkö, mitä tuleva suojelija tarvitsee?
Hienon tiimin. Muodostetaan sellainen.
Työskentelen paremmin yksin. Tiimi hidastaisi.
Eikä. Tiimi on paras.
Kokeile edes.
Tiedän juuri oikeat museolaiset.
Kiitos kopista. -Ei hätää. Joskus apu tulee tarpeen.
Ehkä olet oikeassa. Selvä. Yritän sitä. Keitä ajattelit?
Dudley Dodo? Oletko varma?
Eikö hän pelkää kaikkea?
Ei kaikkea.
Vain hämähäkkejä, ulkoilmaa, pellejä, meritähtiä,
omaa varjoaan ja nalleja.
Hän pelkää kaikenlaista,
mutta hän on uskollisin ystävä… -Ystävä?
Tai niin olen kuullut hänestä puhuttavan.
Haloo? Dudley?
Kuka siellä on? Hei, Sarah. Ja sinä olet?
Etäinen Jones-serkku?
Muodostamme tiimin seikkailuja varten, ja Ridley suositteli sinua.
Ei seikkailuja!
Kaikki näyttelyni ulkopuolella on vaarallista.
En halua tehdä dodoja!
Eikä Sarah oikeastaan ole johtajamateriaalia.
Sanon sen dodona, jolla on siivilä päässä.
Mitä varten se on?
Suojaksi.
Joka päivä voi olla tuomionpäivä.
Tulivuoreen voisit tippua
Asteroidit avaruudessa kiitää
Eikä olisi mielestäni kivaa
Jos sellainen päällesi jymähtää
Melkein sukupuutossa
Tuhoon tuomittu
Ulkona oon mä mennyttä
On tornadoja ja salamoita
Juoksuhiekkaa joka nurkalla
Muumiot ja pellet mua hirvittää
Mieluummin pysyn mä kotona
Ja tyynyjen alla suojassa
Melkein sukupuutossa Yksi jalka haudassa
Ulkona oon mä mennyttä
Ulkona oon mä…
Mennyttä
Jokaisen johtajan ja sankarin on aloitettava jostain.
Matka ei ala määränpäästä.
Jos annat hänelle tilaisuuden, hän voi yllättää.
Ja tiedän, että ulkomaailma pelottaa,
mutta ystävät suojelevat meitä,
jotta voimme olla rohkeita ja kohdata pelkomme.
Oikeasti? Saisinko ystäviä?
Ystäviä, jotka rakastavat sinua omana itsenäsi.
Mitä sanot?
Tehdään se.
Tämä on turhaa.
Winnifred ryntää aina yksin.
Ymmärrän miksi.
En tiedä, miten kauan jaksan tätä.
Winnifred? Tarkoitatteko Frediä? Fred!
Mitä sanoit? -Fred?
Mistä tiesit, että halusin olla Fred? -Näytät Frediltä.
Hyvä. Vanhempieni antama nimi, ei tuntunut oikealta.
Fred on parempi nimi isolle, vahvalle biisonille.
No, iso ja vahva Fred, haluamme, että liityt joukkoomme.
Ei. Ryntäilen yksin.
Laumani ei ymmärrä minua. Miksi olisitte erilaisia?
No, totta puhut. Voisimme yhtä hyvin palata takaisin.
Dodoinen kiitos!
Odota! Fred!
Joskus oikea laumamme ei ole se, johon synnymme.
Vaan se, jonka valitsemme.
No, jos olet osa laumaa.
Mikä nimesi olikaan? -Ridley.
Ai. Näytät Ridleyltä.
Joka tapauksessa, jos olet osa sitä, olen kai mukana.
Lähdetään liikkeelle.
Älä pakota minua enää juoksemaan!
Kuka on tiimimme seuraava jäsen?
Auts! -Dante, oletko kunnossa?
Ai. Jep. Olen kunnossa.
Kompuroin taas. Onneksi Ralf ja minä olemme kestäviä.
Ole varovaisempi.
Varovainen? En ole kuullut siitä aiemmin.
Tosi viisas idea.
Pidät varmasti yksin skeittaamisesta,
mutta halusimme pyytää sinua tiimiimme. Kun avaamme sydämemme ja päästämme muut…
Voin liittyä. Kuulostaa hauskalta. -Ai. Selvä. Hienoa.
Se oli helppoa.
Mistä tuo inspiroiva musiikki tulee?
Hupsis. Se olen minä.
Makeeta!
Mitä?
Pelottavaa!
Ja myös hauskaa.
Mennään!
Eikö meidän pitäisi mennä avaruussiipeen? -Sanoit etsiväsi Peachesiä.
Hän ei vietä aikaa enää siellä. Hänet löytää -
täältä.
Manta, Pate, toinen banaanipirtelö.
Toki. -Laita jotain tippilasiin.
Emme tee tätä ilmaiseksi.
Hän näyttää surulliselta. -Museossa huhutaan,
että Peachesillä on salainen pelko.
Hän ei enää mennyt avaruuteen.
Salainen pelko.
Odota.
Hei, Peaches, niinkö?
Kuka haluaa tietää?
Ystävä, jota et ole vielä tavannut. Olen Ridley. Ridley Jones.
Miten voin auttaa, Ridley Jones?
Tämä on vain aavistus, mutta pelkäätkö korkeita paikkoja?
Seinillä on korvat.
Kuule, ennen voitin pelkoni -
ja kävin avaruudessa ystäväni Sylvia Jonesin kanssa.
Hän oli rohkein. Ja se teki minusta rohkean.
Mutta sen jälkeisinä vuosina pelko on ottanut minusta vallan.
Kaikki tuntuu pelottavalta.
Jopa Sarah jähmettyi tulipalon takia.
Kaikki pelkäävät, mutta ystävät auttavat niiden kanssa.
Kuten sanoit, isoäit… tai siis Sylvia, teki sinusta rohkean.
Sarahkin voi.
Jos liityt tiimiin, voimme auttaa sinua pelkosi kanssa.
Valmista!
Pitäkää se. Minulla on tehtävä!
Mitä? Kaiken vaivamme jälkeenkö?
Anteeksi.
Olemme lusikan kokoisia.
En voi uskoa, että tämä toimii.
Se on hyvä, koska minun on koottava tiimi ja pelastettava museo.
Okei. Vielä yksi jäsen.
Kuka se on? -Ismat.
Mitä? -Kuningatar Ismat?
Niin.
Ärtyisä Kuningatar Ismat? -Ismat Kauhea?
"Heti aamusta ärtyisä"? -Ja myöhään illalla?
Ja kaikkina muina aikoina? Sekö Ismat?
Mennään. -Vitsailetko?
Nyt kun minulla on onnenhattuni, en pelkää mitään.
Mutta jos pelkäisin jotain, se olisi muumiokuningatar.
Mitä? Älkää nyt.
Ismat on välillä kuningatarmainen, mutta ei häntä tarvitse pelätä.
Voi ei.
Tunkeilijoita!
Mitä sanoitkaan?
Hei.
Emme ole tunkeilijoita. Olemme kuningattaren ystäviä.
Niin varmasti. -Kuningattarella ei ole ystäviä.
Hiljaisuus.
Esittelemme kuningattaremme,
Kuningatar Ismat Chione Jomana Edrice Khepri Suurenmoisin.
Kumarrus.
Ei saa katsoa silmiin.
Kiitos, isät.
Kuka uskaltaa astua tämän kuninkaallisen -
pyhään ja tyylikkääseen kotiin?
Teidän korkeutenne,
olemme museon asukkaita, jotka matkustivat näyttelyysi vierailulle.
Vierailulleko? Ilman lahjoja?
Älkää naurattako.
Voit ottaa dodon. -Hei!
Pilailetko?
Se ei sopisi sisustukseen.
Sarah, sinun pitää tehdä jotain. Kaikki tarvitsevat apuasi.
Tunkeilija pakeni!
Kyllä!
Liikkumatta tai tökkään kuningatartanne.
Anteeksi.
Tulkaa.
Miksi vain seisotte?
Perään. Kultamme siepattiin. Tai siis, kuningatar.
Päästä irti.
Ilman kuningatarta valtakunta joutuu kaaokseen.
Ja mikä tärkeintä, asuni rypistyy.
Toinen suunta.
Siellä! Pysäyttäkää!
Lupaan, ettei dodo-kebab ole hyvää.
Onko muita ideoita?
Sarah, kerro Ismatille, miksi tulimme. -Anteeksi, mutta halusimme vain jutella.
Tiedän, millaista on kantaa suurta vastuuta -
ja ylläpitää perheen perintöä. Se on pelottavaa.
Mutta jos päästät ihmiset lähellesi,
ja löydät ystäviä, voit löytää itsestäsi toisen puolen.
Joka ei ole niin… kuningatarmainen. -Tuo on tuntemani äiti.
Läheltä piti. -Luulin sukupuuttomme koittaneen.
Joillekin se on koittanut.
Totta.
Sarah, olit mahtava.
Niin kai.
Hei, en minä aikonut oikeasti tehdä teille pahaa.
Vain heittää tyrmään.
Niinkö, Prinsessa? -Olen "Kuningatar".
Hei, sanoitte tuon ensi kertaa.
Ei mitään.
Hyvä, että päätit liittyä joukkoomme.
Nyt olette tiimi, jota Sarah johtaa. Ja nykyisyyden pitäisi olla kunnossa.
Mitä?
Kaikki katoavat yhä.
Mutta miksi?
Fred, käskin pitää näppisi erossa. -Koskin siihen vain.
Riidat eivät sovi minulle.
Anteeksi. Mikä nimesi olikaan? Devon?
Tämän takia teen kaiken yksin.
Ehkä saatoin teidät yhteen, mutta en tehnyt teistä tiimiä.
Katsokaa kaikkea tätä
Tätä suurta sotkua
En voi korjata Tätä unelmaa rikkinäistä
Oli ponnisteluni turhaa
Uhkaa kaikki vain sortua
Yritin tehdä teistä tiimiä ystävällistä
Ei ystävyyttä voi pakottaa
Omanne on tulessa taottu
Tulitte yhteen Olosuhteiden pakottamana
Mitään en voi muuttaa
Olen tuomittu häviämään
En voi pakottaa teitä luomaan
Tiimiä
Oikeasti? -Vitsailetko?
Ehkä minun täytyy palata nykyhetkeen ja keksiä keino korjata tämä.
Kompassisilmäni. Se on rikki.
Voi ei. Tämä ei voi olla totta.
Älä viitsi. Toimi. Ole kiltti.
Kyllä!
Ei hyvä.
Eikä. Onko tuo Kompassisilmä?
Hei!
Et sanonut olevasi museon suojelija?
Se on varmasti rankkaa.
Tai siis sinulle. Minä olen siinä hyvä.
En muistanut mainita.
Se näyttää rikkinäiseltä. -Niin. Se meni jotenkin rikki.
Se on korjattava ennen kuin palaan kotiin,
taloon, joka on olemassa tässä ajassa eikä tulevaisuudessa.
Todella hienoa metallityötä.
Tarvitset parhaan sepän korjaamaan sen.
Niin, mutta mistä löydän sepän?
Ai. Aivan. Hei, Ida.
Se on siis täysin rikki.
Kun lyön sitä, se tekee näin.
Hupsista! Kuten pelkäsin. Se pitää takoa uudelleen.
Niinkö? Jos joku pystyy siihen, niin sinä.
Niin, pystyn minä siihen.
Metalli pitää sulattaa, jotta sen voi korjata.
Mutta oman näyttelyni kuumuus ei riitä.
Se on taottava dinosauruksen tulivuoressa.
Ai tuossako tulivuoressa?
Luulin hetken, että puhut jostain vaarallisesta.
Ei tässä muovisessa kopiossa.
Oikeassa. Täällä.
Vau! -O-M-Egypti!
Se savuaa paljon. -Ja syöksee laavaa.
Ja magmaa.
Niin. Se on teknisesti osa näyttelyäni, mutta yritän vältellä oikeaa tulivuorta.
Koska se on todella karmea ja ärtsy.
Ida, oletko varma, ettei siihen voi vain laittaa laastaria?
Ikävä kyllä ei.
Näin harvinainen ja maaginen esine on taottava tulessa.
Tulessa taottu.
Juuri niin. Kuten puun syttyminen, tämä tehtävä voi yhdistää tiimin.
Ei huolta, Sarah. Jos pidämme yhtä, me onnistumme.
Nyt kun olen kerännyt takomisvälineeni, on suunnattava tulivuoren huipulle.
Voin pystyttää asemani kuumimman laavan viereen.
Vau. Se on pelottavampi lähempää.
Se näyttää seikkailulta.
Jonka voin hoitaa yksin.
Odota, tulivuori on vaarallinen. Ja Idalla on niin paljon tarvikkeita,
että tarvitsemme koko tiimin.
Tiimistä puheen ollen, haluatko sanoa pari sanaa?
Älä putoa laavaan. Se on kuumaa.
Hienoa. Todella inspiroivaa.
Tämä voi vaikuttaa mahdottomalta,
mutta uskon teihin.
Jos teemme sen yhdessä, pääsemme huipulle tuossa tuokiossa.
Tehdään tämä.
Miten teillä menee?
Sinnittelemme.
Nämä kivet eivät ole dodoystävällisiä!
Dudley!
Peaches, pelastit minut. Kiitos.
Tuo oli pelottavaa.
Mutta tuntuu, että selätin pelkoni.
Tehdään sopimus, Dudley. Jos joskus putoat, otan kopin.
Aina.
Niinkö? -Ilman muuta.
Olen ystäväsi.
Mitä tapahtuu?
Tulivuori purkautuu. -Meidän pitää kiirehtiä huipulle.
Ei. Meidän on jäätävä turvaan.
Te voitte jäädä, mutta minä en.
Mennään yhdessä. -Ridley, sanoin, etten halua tiimiä.
Sanoin pärjääväni yksin ja tiimin hidastavan minua.
Olin oikeassa. En voi pitää teitä turvassa.
Hyväksy se.
Sarah, minä…
Voi ei, me putoamme laavaan.
Tiedän, että olet rikki, mutta toimi nyt.
Olemmeko dodopaistia?
Koska haisen grilliltä! -Ridleyn Kompassisilmä pelasti meidät.
No, tiedäthän. "Rikkinäinen Kompassisilmä on oikeassa kerran päivässä".
Voi ei. Se on aivan rikki. Se on korjatta ennen kuin -
jotain pahaa tapahtuu.
Mitä nyt?
Tuo aukko, jonka loin Kompassisilmällä on aivan sekaisin.
Ja se toi ulkomaailman tänne.
Museo. Asukkaat. Näyttelyt. Ne kaikki tuhoutuvat.
Ja me olemme tuhoon tuomittuja. -Vain, jos emme tee mitään.
Meidän on korjattava Kompassisilmä ja portaali on suljettava.
Ida, onko sinulla työkalusi?
On.
Hienoa, me jäämme korjaamaan sen, ja sinä ja tiimisi viette muut turvaan.
Mutta en voi.
Kaikki ovat peloissaan.
Sinun on johdettava heitä.
Ridley, valehtelin.
En vastusta tiimiä. Mutta minua pelottaa olla osa sitä.
Entä jos mokaan tai teen virheen?
Rakkaideni menettäminen on suurin pelkoni.
Mieluummin en ole suojelija kuin epäonnistun.
Sarah, tunnen jonkun, joka on kaltaisesi.
Hän on aina huolissaan muista. Varsinkin minusta.
Hän luulee epäonnistuneensa suojelijana. Mutta ei epäonnistuminen haittaa.
Sankari ei ole aina voittaja
Ei se haittaa
Joskus on iskut kestettävä
Ei se haittaa
Epäonnistumista ei vältetä
Ja sankarit sen kestävät
Opi vain sanomaan
Et ei se haittaa
Ei sankari välty peloilta
Ei se haittaa
Et näytä silti heikolta
Ei se haittaa
Kun suojelua tarjoat sä
Et voi epäonnistumisia Sä vältellä
Ei se haittaa
Voit sä tunaroida
Voit töpeksiä
Mut väliä on vain sillä Miten eteenpäin kuljet sä
Jokaista taistelua ei voiteta
Et pelasta aina päivää
Yritä vain parhaasi
Niin selviät kyllä
Ei haittaa.
Olet Jones-nainen. Ja Jones-naiset eivät luovuta.
Jones-naiset eivät luovuta, niinkö?
Okei, tiimi, seisoskelu riittää. Mennään.
Ridley ja Ida korjaavat Kompassisilmän ja me autamme asukkaita.
On tehtävämme pelastaa heidät. -Selvä!
Tulkaa.
Niin!
Oletko valmis? -Toden totta.
Tarvitsen vain…
Kuumaa laavaa.
Voimme aloittaa sulatuksen.
Kuten sepät aina sanovat: "Harkko tulee tekijänsä luo."
Vauhtia. Aikaa ei ole paljon.
Teimme sen. -Hurraa!
Me todellakin teimme sen.
Houston, väki on turvassa.
Kaikki järjestyy.
Kaikki portaille.
Voi ei! Museon sydän.
Sarah, mikset pakene?
Jatkakaa. Tulen kohta.
Ei. Äiti!
Ida, kiirehdi.
Melkein.
Sain sen!
Voi ei.
Äiti!
Sarah, ota kiinni.
Onnenhattuni!
Onnenhattusi. Se on poissa. -Ei se haittaa.
Alan ajatella, ettei se hattu tee seikkailijaa, vaan…
Sydän, joka sykkii sen alla.
Pidän siitä toisesta osasta.
Samoin.
Voi ei! Olemme ansassa!
Neiti Ridley! Ota koppi!
Se toimi.
Me onnistuimme! -Makeeta!
Galaktisen hienoa työtä! Teimme sen!
Teimme sen yhdessä.
Tiiminä. Isolla T-kirjaimella.
Niin! -Paras tiimi!
Teimme sen.
Laava katosi, joten autatteko meidät alas? -Hups. Se oli minun tekosiani.
Meillä on paljon pelokkaita asukkaita autettavana.
Valmiina? -Menkää te. Pystytte siihen.
Te pidätte museon turvassa.
Todellakin. -Selvä.
Kiitos, että uskoit minuun. Lupaan, etten luovuta.
Kiitos, Ridley.
Ei kaltereita, ei karmivia valoja tai vartijoita.
Hyvältä näyttää.
Dudley, ei siinä voi lukea "Dudley Mahtava".
Miksi ei?
Koska et ole tämän juhlan tähti, vaan minä olen.
Tai siis, puu on.
Nyt minun on vakuutettava äitini jatkamaan.
Mutta en tarvitse onnenhattua.
Hattu ei tee sankaria, vaan sen alla sykkivä sydän.
Ja äidin sydän on kaikista vahvin.
Voin vakuuttaa hänet.
Äiti?
Olen keittiössä.
Äiti. Tiedän, että haluat lopettaa suojelemisen, mutta minä…
Lopettaako?
Mistä sinä puhut?
Mutta sanoit…
Ridley, olen Jones-nainen. Eivätkä Jones-naiset luovuta.
Nyt syömään ennen partiointia. Ja vahdi Pikkalaa. Hän on ollut salaileva.
En vain korjannut tulevaa, tein siitä paremman.
Mitä, kulta? -Ei mitään.
Mistä hyvästä tuo oli? -Kiitos, että olet sankarini.
Ja ettet luovuta.
Olet myös sankarini, Rids. Ja lupaan, etten luovuta.
Tekstitys: Paula Virtanen