NETFLIX-SARJA
Paikka salaperäinen Siellä herää henkiin menneisyys
On sankari historian valmiina seikkailuun
Tulevaisuuden pelastaa Kun mennyttä suojaa
Sankarimme nyt taitonsa näyttää saa
Ridley Jones niin rohkea on
Ridley Jones, vartija museon
Ridley Jones, seikkailunhalu tarttuu
Dinot, dodot ja avaruusapinat mukanaan
Ridley Jones lierihattuineen
Ridley Jones kaikki haasteet selvittää
Ei koskaan pelkää
Hän seikkailuista elää
Paikalle viilettää ja päivän pelastaa
Ridley Jones!
"Väärinkäsitys."
On niin kuuma, että sulkanikin sulavat.
Kiitos, että korjaat ilmastoinnin. Nyt on tosi kesäinen ilma.
Sanos muuta, ilmastointi saa käydä kuumana.
Ihan tosi! Täällä on yhtä kuuma kuin Egyptissä. Ei pahalla.
Ei haittaa, kullattu uima-allas on ihan tarpeellinen.
Alkaa olla valmista.
Noin. -Jes!
Tosi kylmää, mikä on tosi viileetä.
Parempi. Adam ja Kamala, pitäkää loppupäivä vapaata.
Kunnon kylmä henkäys vie mietteet takaisin Arktikselle.
Minä lennän!
Tunnen tuulen siipisulissani. -Kumpi kertoo?
Ilmastoinnista se johtuu. -Et ole edes ilmassa.
Ai. Oli se silti hauskaa. -Seuraavalla kerralla sitten, muru.
Voit edelleen tuntea tuulen siivissäsi.
Mummin mukaan helleaalto jatkuu viikonlopun yli.
Helleaaltoko? Kai tiedät, mitä se tarkoittaa, Pierce?
Kesäkummitusta!
Kummitusko? En tiennyt, että täällä kummittelee.
En minäkään. Tietäisin kyllä, jos asuisin kummitusmuseossa.
Emme ole nähneet sitä, mutta olemme kuulleet siitä.
Sen sanotaan kummittelevan vain kesän kuumimpina päivinä.
Sen kammottava kolina saa näkemään painajaisia.
Se tykkää anjovispitsasta!
Ei, vaan se onkin Pierce. -Totta. Anjovikset ovat herkkua.
Muu tieto oli kummituksesta.
Ihan tosi? -Kiehtovia tarinoita.
Toistaiseksi se kuulostaa vain tarinalta. Ei meidän tarvitse pelätä.
Sitä paitsi Ismat puhui jotain uima-altaasta.
Täten julistan palatsin allasbileet -
alkaneiksi!
Hauskaa!
Tulen myöhemmin.
Kertokaa siitä kummituksesta.
Pitikin lähteä lintujen nyyttikesteiltä yksin,
etenkin niiden kummitusjuttujen jälkeen.
Ei tuo varmaan ollut mitään.
Ei mitään.
Nyt kummitus kolisee kammottavasti!
Ridley! -Oletko kunnossa, Dudley?
Kesäkummitus kolisee. Näin sen kasvot ja…
Rauhoitu nyt. Mitä sinä oikein näit?
Se oli, tuota…
En kai nähnyt sitä oikeasti. Luulin näkeväni, mutta sitten se katosi.
Taisit nähdä jotain, mutta et tiedä, mikä se oli.
Tutkin asiaa aamulla, sopiiko? -Kiitos!
Hyvää huomenta, museo. Sitten pannaan kaikki valmiiksi…
Missä kaikki ovat?
Huhuu?
Moi, Ri-didley. -Hei, Dante. Mitä nyt?
Etkö kuullut siitä kesäkummituksesta? Dud tasan näki sen.
Dudley.
Siis…
Kerroitko kaikille kummituksesta?
Et ollut varma, mitä näit. Ja minun piti tutkia asiaa.
Mikä muu se voi olla? Muita piti varoittaa.
Sitä paitsi, tutkin asiaa itse, ja kummitusjuttuja on paljon.
Et usko, mitä kuulin.
Pedro kertoo tasan tarkkaan Tarinan hyisestä aaveesta
Se sielun syväjäähän pakkaa Makitkin säikähti näystä kaameesta
Sen jutun kuulin
Tarinaa kuuntelin pyörein huulin Sen jutun kuulin
Manta Patelle kertoi Että Ida näki sen synkät silmät
Hampaita sillä on monia satoi Liioittele koskaan en mä
Sen jutun kuulin -Sen jutun kuulit
Se hullulta tuntui, niin luulin Mutta sen jutun kuulin.
Se muotoa vaihtaa, se jätti on Se kirkuu, karjuu ja valittaa
Se taulut seiniltä nappaa Ja joskus dinon luita natustaa
Sen jutun kuulin -Sen jutun kuulit
Se hullulta tuntui, niin luulin Mutta sen jutun kuulin
O-M-Egypti! -Kuulostaa vakavalta.
Enpä tiedä. Minusta jutuissa ei ole paljonkaan tietoa tukena.
Joo, mutta koko museon väki puhuu siitä!
Eihän näin moni voi väärässä olla.
Sitähän minäkin. -Siinä tapauksessa…
Huomio, asukkaat! Teidän ei tarvitse enää pelätä.
Nimittäin, minä aion löytää sen kummituksen.
Tarkkasilmien avulla tietenkin.
Jee! Ei, sehän tarkoittaa minua.
Etsimme kummitusta pareina. Ismat ja Fred.
Palveluksessa. -Peaches ja Dante.
Kenelle soitat? -Me ei haamuja pelätä.
Ja Dudley? -Kai saan olla kanssasi?
Tietysti. Suojelen sinua.
Muistakaa puhaltaa pilliin, jos näette kummituksen.
Homma hanskassa. -Siistiä.
Kuuletko mitään?
Muutakin kuin jatkuvan kyselysi? En.
Ei kun joo!
Kummitus! Puhalla!
Kummitus!
Kuulen vihellystä. Paljon vihellystä!
Tietä! -Se seuraa meitä!
Nyt on haamuhommien aika.
Kummitus!
Mikä se on?
Mihin se meni? Se hävisi kuin muuli pesupäivänä.
Hetkinen.
Mitä nyt? -Se taitaa olla ilmastointikanavissa.
Sehän nappaa sinut. -Tai minä sen.
Odota!
Me jäädään tänne.
Tämä oli huono ajatus.
Tuolla! Sainpas…
Nyt ollaan syvällä.
Seinämät ovat liian liukkaat. Meistä tuli kanavakansaa.
Jouduit tänne takiani. Anteeksi.
Vika on minun. Kunpa en olisi nähnyt koko kummitusta.
Ja nyt se tulee kohti!
Hyvä kummitus, älä syö minua tai näytä menneitä jouluja.
Sehän on…
Oikeastaan en tiedä, mikä se on.
Se muistuttaa sitä, minkä näin eilen.
Nyt meidän on päästävä pois täältä.
Tuo on se ääni.
Et nähnyt kummitusta, vaan tämän jutun.
Se ei olekaan kauhean pelottava, vaan aika hupsu.
Harvalla kummituksella on aurinkolaseja. -Eivätkä ne ole pahvisia.
Kummitus on saanut heidät järjiltään.
Oletteko kunnossa?
Olemme. Selitämme kaiken, kun pääsemme pois täältä.
Köysi tulossa, muruset.
Tarkkasilmät, tässä on kesäkummitus.
Böö!
En ole rakettitieteilijä.
Tai olenhan minä. Tuo ei silti näytä kummitukselta.
Niin juuri. Kummitus olikin tämä pahvikuva.
Se on joutunut ilmastointikanavaan ja kummitellut kuumina päivinä,
koska silloin ilmastointi saa sen liikkumaan.
Tämä oli se koliseva ääni.
Miksi niin moni näki sen?
Oikeasti he näkivät tämän heijastuksen.
Anteeksi, että säikytin kaikki. Ei olisi pitänyt hätiköidä.
Eikä olisi pitänyt levitellä juttua, ennen kuin tiesin totuuden.
Minun taas olisi pitänyt tietää, että kaikki ei ole totta,
vaikka muut niin sanovat. Äidin sanoin: faktoilla on merkitystä.
Jos tuo ei ole kummitus, niin mikä se sitten on?
Huima Höplä! -Jaa, mikä?
Huima oli museon maskotti, ja sen pahvikuva katosi vuosia sitten.
Nyt tiedän, minne. Jäljellä on enää oikean Huiman arvoitus.
Onko Huima Höplä oikeasti olemassa? -Onko tuo oikea eläin?
Ei oikeastaan, mutta nyt ei ole sen tarinan aika.
Nyt maistuisi kylmä kesäherkku.
Minä hoidan! Tarjolla olisi asteroidijäädytettyjä kinuskibanaaneja.
Kuka haluaa? -Kyllä, kiitos!
"Uusi koti."
Museon suojelijan täytyy olla valmiina kaikkeen.
Harjoitellaan siis uudella kiipeilyseinällä!
Tuo on karsein pystysuora vaara, jonka olen koskaan nähnyt.
Näytä mallia, Ridley.
Hyvä, Ridley!
Kenen vuoro? -Saako sitkeä mummi yrittää?
Siitä vain, mummi. -Selvän teki.
Siitä onkin aikaa, mutta tämä on kuin pyörällä kiipeämistä.
Ovat kuin kaksi marjaa.
Minäkin haluan! -Voi ei.
Olet liian iso!
Kaatuva karvakasa!
Olin varma, että osaisin.
Tänne päin, neiti Luann. -Herra Pikkala! Koodi: ruskea banaani.
Löydätte varmasti jotain mieleistä. -Peaches, valot!
Mitä minä teen?
Nukie, käsken sinua jähmettymään. Jooko?
Miten löydän jotain, jos en näe sitä?
Löysin taskulamppuni. Se oli piilossa banaaninkuorien alla.
Onpa se upean pörheä.
Onko meillä mammutti? -Se ilmestyi jostain.
Ostan tämän mammutin. Se näyttää komealta takan vieressä.
Noudan aarteeni huomenna. Sen on paras olla valmiina.
Kyllä, neiti Luann.
Varo. -Anteeksi.
En kestä, jos Luann vie sinut pois. Meidän on keksittävä jotain.
Käytetään kompassisilmää avataksemme oven jääkaudelle.
Ehkä löydämme sinulle lauman. -Sehän kuulostaa hienolta!
Olen aina haaveillut elämästä mammuttien kanssa.
Loistava ajatus. Tehdään niin.
Valmiina?
Onpa kimmeltävää! -Ja kylmää.
Olisinpa pingviini. -Tätä ei turhaan sanota jääkaudeksi.
Mammutit ovat melkoisen isoja. Niiden luulisi olevan helppoja löytää.
Mammutteja! Ne ovat kukkulan toisella puolella.
Siellä ne ovat!
Ne haluavat tavata minut.
Katsokaa nyt tuota. -Söpöä!
Onko jokin vialla?
Karima on lauman johtaja.
Sen mukaan en sovi laumaan. Se tiesi, että en ole villi.
Sen mielestä en selviä mammutin elämästä.
Olen pahoillani, Nukie.
Karvainen ja kaino mammutti olin
Villi luonto mulle outo oli perin
Syömmessäin kaipasin Karvaisten kamujen huomaan
Kai mulla pikkuisen on olo Että multa puuttuu sopiva kolo
Mä unelmoin paikasta Joka mammutille sopii
Ylläin on pilvi mammuttimainen
Kun yli jäätiköiden vaellan vainen
Kunpa kärsääni lepuuttaa voisin Paikassa kodiksi kutsutussa
Syömmein toitottaa ja huutaa
Tunteita karvaisia, pehmoisia, muita
Kun ajattelen paikkaa
Joka mammutille sopii
Älä luovuta, Nukie. -Niin juuri, pörrökaveri.
Olet megamammutti ja mahtava tyyppi.
Tyylisi on kärsääsi myöten mammuttimainen.
Saisivat kiittää onneaan sinusta.
Olette oikeassa. Minähän en luovuta hevillä.
Voin liittyä laumaan yhdellä ehdolla:
jos osoitan olevani vahva kuin Karima.
Nyt otti ohraleipä.
Älä huolehdi, me autamme sinua treenaamaan.
Minä teen sinusta ison ja sitkeän pedon.
Meidän pitää työntää järkäle kukkulan huipulle.
Jos haluan laumaan, minun on oltava yhtä nopea kuin hän.
Pystyt siihen, äijä. -Näytä niille.
Anna mennä, Nukie.
Hyvä yritys.
Halusin kovasti mukaan laumaan.
Mennään kotiin. Keksimme jotain muuta.
Jokin on vialla. -Voi ei!
Pikkumammutti putosi railoon.
Pelastan sen. -Mitä? Sehän on vaarallista.
Kukaan teistä ei jaksa vetää poikasta turvaan.
Nuo mammutit ovat vahvoja, mutta ne eivät osaa kiivetä.
Viimeksi sinä kaadoit koko seinän, kun yritit kiivetä.
Olen silti ainoa, joka voi auttaa. Minun on yritettävä.
Museon suojelijoina tiedämme tunteen. -Ole varovainen.
Pystyn tähän.
Hyvä, Nukie. -Kertokaa, jos hän putoaa.
Ei sittenkään. Jos hän putoaa, kertokaa söpöistä makeista tai jotain.
Varovasti.
Rauhassa.
Hyvä! -Anna mennä.
Älä pelkää, autan sinut laumasi luo.
Voi ei! -Nukie!
Voi ei!
Pidä kiinni. Sain ajatuksen.
Yksi, kaksi, kolme.
Nukie!
Kiitos. -Oletpa urhea.
Mitä hän sanoi? -Että he ymmärsivät jotain.
Vahvuus ei ole ainoa asia, jonka mammutti voi tarjota laumalle.
Totta. Tarkkasilmienkin vahvuus on monipuolisuus.
Sinä teet laumasta vahvemman.
He pyysivät minua laumaan! -Sehän on ihanaa.
Mene. Uusi perheesi odottaa.
Sinä kuulut aina perheeseeni, Sylvia.
Minulle tulee ikävä. -Tulemme taas pian käymään.
Heippa, Ridley! -Nähdään.
Hyvästi, kaikki! -Nähdään!
Tosi mahtavaa, että Nukie on onnellinen ja turvassa Luannilta.
Hänestä puheen ollen, mitä teemme, kun hän tulee ostamaan Nukieta?
Minulla on ajatus.
Hoidetaan tämä nopeasti. -Tietenkin, neiti Luann.
Mammuttinne on täällä.
Iltaa. Älkää meistä välittäkö, tulimme siivoamaan.
Hyvä on. Otan vain mammuttini ja lähden.
Minkä mammutin?
Tuossa on tarvikkeemme kiipeilyseinän siivoamista varten.
Eikö ole mammuttia?
Herra Pikkala, petyin teihin jälleen.
Odottakaa, neiti Luann. Tulkaa takaisin!
Minä luulin nähneeni mammutin.
Täällä on tapahtunut kummia viime aikoina.
Hyvää työtä.
Tekstitys: Kirsi Reima