SERIÁL NETFLIX
Na místě plném záhad,
kde minulost ožívá,
je historie znalá hrdinka,
která se v tom vyžívá!
Zachraňuje naši budoucnost
a zároveň chrání i minulost.
Její okamžik právě přichází!
Ridley Jonesová!
Je smělá, odvážná a má kuráž.
Ridley Jonesová!
Střeží muzeum s hrdostí.
Ridley Jonesová!
Její smysl pro dobrodružství je nakažlivý.
S dinosaury, ptáky a šimpanzi po svém boku.
Ridley Jonesová!
Nosí svůj klasický klobouk.
Ridley Jonesová!
Nic jí není na překážku
a ničím se nenechá zastrašit. S každým dobrodružstvím zazáří
a vrhne se na něj. A pak všechno zachrání.
Ridley Jonesová!
Bizoní bál.
- Připravená? - No jasně.
Páni! Celá stránka plná!
- Další stránka čeká. - Jsem na tebe hrdá, beruško.
Taky jsem na sebe hrdá. Ukážu to ostatním. Měj se, mamko.
Ismat, Šimpi, Dante, Dudley, Freddy!
No teda.
Jasně, plná stránka razítek je skvělá,
ale tohle jste nemuseli.
A taky neudělali.
Ale jo, razítko v pasu je super.
Skvělá práce! Ale tohle není pro tebe.
Aha. Tak k čemu to je?
Přece Paleozoický ples!
Naše každoroční šance vyfiknout se a zatančit si.
Můj ty Re! Já zapomněla!
Tys na něm ještě nebyla.
Loni jsem ani nevěděla, že se hýbete, ne tak tančíte.
Nebo zdobíte.
Trsej doleva, trsej doprava!
Celá záříte, paní Sanchezová.
Všem to strašně sluší.
Jo, každý rok to samé.
- Šimpi si naleští rovera. - Jako ze škatulky!
Ida naleští brnění.
A Freddy učí Danteho a Dudleyho svůj paleozoický tanec.
Otočka doleva, kámo.
- Zkus druhou levou. - Ahoj Dudley a Dante.
Kde je Freddy?
Nevím. A je to nuda, když tu Freddy není.
Mám asi oba ocasy levé.
Já myslela, že bude štěstím bez sebe, že může tanec předvést.
Zjistíme, co se děje.
Fakt divný.
Freddy nikde není.
- Freddy? - Co?
Freddy? Kdo to je?
Co tady děláš? Všichni se chystají na ples.
Jen doháním pastvu.
Jo, pastvu.
Ta falešná tráva je úžasná!
Těším se na tvůj plesový tanec.
Díky, ale asi to letos vynechám.
- Můj ty Re! To ne! - Proč?
Proč? Chci tu úžasnou pastvu rozchodit
v zeměpisném křídle. Dám si cestu kolem světa.
Freddy, bez tebe to nebude ono!
- A to je ten problém. - Vážně?
Hele, prostě nemám, co na sebe.
Něco na sebe?
To je to nejmenší!
Není, princezno.
Díváte se na nejlepší návrhářku na tomhle břehu Nilu.
Něco ti seženu. Ostatním ukážeš, kdo je tu šéf!
Teda hvězda plesu.
Souhlasíš s tím, Freddy?
Jasně že souhlasí.
- Proč by ne? - Freddy?
Jo, proč by ne? Je odbornice na výstřelky a křiklavost.
Nemůžu se dočkat.
Vidíš? Pojďme na výstavu kostýmů.
Mám tolik nápadů!
Ismat ti najde něco dokonalého.
Prostě to vím.
Trošku moc holčičí.
Teprve začínáme.
Trochu moc růžové.
Jak se to obléká?
Strašně moc třpytek.
Moc mašliček!
Průsvitné!
Já… nemám slov.
Ismat má určitě ještě něco. Máš něco, viď, Ismat?
Ne.
Celá výstava kostýmů a mých 67 šatníků a nelíbí se ti vůbec nic?
- Něco se najde. - O něčem vím.
Je to dokonalé. Nádhera.
- Co je to? - Chci modr…
- Modré šaty! - Cože?
- Jupí! - Ne!
Ano! Jsou ohromné!
Ohromně děsivé.
Povídej! Cítíš se úžasně? A nešetři lichotkami. Zvládnu to.
Jasně, princezno.
A šaty jsou jen začátek. Srst musí dolů.
Cože? Moje srst…
- Nádhera! - Umělecké dílo, abych tak řekl.
Díky, že jste to tak narychlo zvládli, tátové.
To nic. Obvykle dělám zábaly, ale zvládnu i česání.
Chceš vidět svou proměnu, Freddy?
Před proměnou to taky ušlo.
Nemáš slov, viď?
To slovo, co hledáš, je „boží“!
Takže šaty máme a vlasy taky.
Můžeš vlítnout na parket!
Skvělý nápad. Potřebuju pomoct s kroky.
Diskopyramida je naleštěná.
Opakujte po mně. Kopyto doleva.
Kopyto doprava.
A teď zakončení, které vám vyrazí dech.
Jo! Předveď se!
Co předvede?
Můj proslulý krok.
A prozradím, že je dokonalý!
To je.
Jdeme na to.
To není ono.
Takhle taky ne.
Ne, to je špatné!
Všechen ten taft se mi plete pod nohy.
Freddy, to je jen tréma. Tu má každý.
Kromě královen.
Dobře, někdy i my.
Ale až budou všichni obdivovat tvůj nový vzhled,
- taky si ho zamiluješ. - Těžko.
To mě namaž! Já vážně zírám!
- Kéž bys nezírala! - Vypadá úžasně, že?
To vy všichni.
A lunární odvoz na ples už čeká.
Začíná Paleozoický ples a hvězdami se to tu jen hemží.
Do rotundy přichází…
Oči… muzea!
Ismat, pověz, copak máš za šaty?
Je to archivní Kleopatra.
Ridley, na prvním Paleozoickém plese ti to sluší.
Rozhodně.
Dante a Šimpi styloví jako vždy.
A opravdu originální motýlek.
Jako ty, Dudley.
A kdo se to schovává vzadu?
Tak honem, kdepak tě máme?
To je Freddy?
No jo. Ahoj. To jsem já.
Za ty šaty si zasloužíš obrovskou poklonu!
Freddy!
Klaním se tvé nádherné mašli!
Tvé kráse se žádná královna nevyrovná.
Nechci být královna krásy!
Chci to být zase já!
To mě podrž!
Tomu se říká naštvané odklusání.
Skvělý nápad.
Dáme si poklus.
Nechci vám kazit náladu, ale Freddy asi netančil*a.
- Tak proč se přidáváš? - Dobrá otázka.
Podíváme se, kde je.
Tady jsi, Freddy.
Proč jsi utekl*a?
Jo, roztomilý kopytníku. Neříkej, že nechceš tančit.
Já…
Ne, vážně to neříkej.
Freddy, vypadáš jak poklad Sfingy.
Předveď se.
Vím, že podle vás mi to sluší,
ale necítím se dobře.
Nějaká nemoc? Nakažlivá?
Ne… Jen se prostě necítím… ve své kůži.
V těchhle šatech se necítím dobře.
Chce to jinou velikost?
Taky mě štvou skafandry ve špatné velikosti.
Ne, o velikost nejde.
Jen to prostě nejsem já.
Možná jsem ti dala to, co se líbí mně,
ne, co chceš ty.
Promiň. Vím, žes chtěla pomoct.
Ne, já se omlouvám.
Móda je o dobrém pocitu
a to znamená cítit se ve své kůži.
Nepovedlo se mi to.
Nejsem ve své kůži.
Proč jsi to neřekl*a?
Abyste se mi nesmáli.
Proč bysme se smáli?
Protože oblečení, které chci… je trochu jiné.
Proto tě milujeme, Freddy.
Nejsi jako ostatní a nestydíš se.
Připravíme tě na ples podle tvého gusta.
- Stylové. - Opravdu?
Podívej.
Sluší mi to.
A cítím se dobře!
Cítím… že jsem to já.
O tom móda je.
Jako malé bizoňátko
jsem byl*a součástí stáda.
Lákalo mě podřídit se,
ale něco ve mně se vzepřelo.
A teď už znám
svoje já.
Mám svůj modrý oblek
a jsem, kým chci být.
Jde mi hlava kolem
z téhle nové módy.
Nepochybuju, jsem to já,
jsem to já!
Teď už si vybírám,
co na sebe,
a dávám tomu volný průběh.
Teď jsem to opravdu já.
Konec uhýbání,
konec pochyb.
Tak dlouho to bylo ve mně
a teď jsem to já!
V tomhle oblečení jsem to já! Jsem to já!
Jo!
Myslím, že můžu jít na to. Ve velkém stylu.
- Taky si myslím. - Zatančíme si?
Já ne, kdyby vás to zajímalo.
Reflektor, prosím!
Miluju změnu kostýmu.
Ten oblek je úžasný
a ty taky!
Já vím.
Díky, paní Sanchezová.
Kdo chce vidět můj proslulý tanec?
- Něco mi slib, Freddy. - A co?
Nic na sobě neměň, protože jsi super.
Jsem, že jo?
- Zatančíme si spolu? - Asi…
Kde je naše vajíčko?
Následujte můj uklidňující hlas.
Dudley, pořád nesmíme otevřít oči?
Ne, pokazíš si překvapení.
Jdeme dál a dál.
Snad nic cenného.
Tady v muzeu je všechno cenné.
Je trochu nebezpečné nechat nás jít poslepu.
A jsme tu.
Otevřete oči! Překvapení je tady!
Písek.
Doma ho mám fakt málo.
Písek potřebujeme pro plážový den Očí muzea!
Ale nejsme na pláži a není den.
Dudley, nahoře v křídle mořské biologie je opravdová pláž.
Já vím.
Ale chtěl jsem něco trochu blíž,
protože máte poslední dobou tolik práce.
Dodo dělá psí oči.
Nedívej se do nich.
To je vlastně fakt.
Z výstavy hudby jsem skatepark udělal sám.
Slyšeli jsme.
Plážový den v rotundě zní skvěle. Co říkáte?
Přidala bych se, ale s táty mě čeká jarní úklid.
Bolí mě sledovat, jak poddaní dostávají písek z egyptské bavlny.
Ale příště určitě!
Promiňte.
Celou noc nacvičuju dusot se stádem.
A pořádám měsíční schůzi Sesterstva muzejních pilotek.
Amelia Earhartová chce, ať upeču banánový chlebíček.
To nevadí. Plážový den si užijeme i ve třech… To ne!
Mám školení ochránkyň s mámou a babičkou.
Dnes jsou to pasti, část třetí.
Otrávené šipky a valouny.
Brzy budeme spolu. Slibuju.
- Dobře. - Užij si to.
Přece nepromarníme perfektní… plážové povalování?
- Uděláme anděly v písku? - Jasně.
Jako super.
Je to vejce!
- Tos… snesl ty? - Kámo!
Jasně. Musí být od někoho jiného. Ale koho?
Promiň, že ruším, obranářko,
ale bylo to důležitý.
Ne. Jsem ráda, žes přišel, ale netuším, čí vejce to je.
Potřebujeme vaječného experta.
Já vím, ale bez toho vtipu to nešlo.
Já vím. Pojďme.
Tučňáčí vejce to určitě není.
Bude jestřábí.
- Ne, orlí. - Jestřábí.
Nevíte, o čem pištíte!
- Jestřábí! - Určitě je dračí!
To nevím, Pedro, ale…
asi to bude jakékoli jiné.
Takže třeba pták jako já?
Nebo malej dinosaur jako já!
Možná. A taky…
- Je pštrosí! - Děláš si srandu?
To ne!
Dokud nevíme, kam patří,
radši ho necháme v rotundě.
Je křehké a potřebuje chránit tak jako tak.
Postaráte se o něj,
než projdu muzejní záznamy?
- Jasnačka. - Bude to hračka.
Díky. Vrátím se co nejdřív.
Přinesu drobečkovi teplé přikrývky.
Já taky.
Panečku! Když se z něj vylíhne pták,
…vylíhne dinosaur…
…budu mít brášku na hraní!
Takovou jurskou dvojku bys pohledal.
Já a malej kámoš na prknech.
Naše lekce létání budou třída,
až se naučím létat.
Se sourozencem v patách už nebudu sám.
Budu mít totiž brášku.
Představte si nás dva se stejným peřím.
S větrákem si hrajeme na létání.
Budeme skejtovat jak největší dinomachři,
já a moje mini já.
Už nebudu na pokraji vyhynutí,
budu mít totiž brášku.
Budeme spolu všude už napořád.
Budu mít totiž brášku.
To je trochu trapas.
Chtěl jsem ho dát do expozice ptáka dodo.
Co? Ani náhodou, Dudláku.
To vejce touží po otevřeném prostoru rotundy. Tam, kde bydlím já.
Cože? Ale Dante…
Děti jsou velká odpovědnost.
Co kdybych si tu odpovědnost vzal na sebe?
Ty se věnuj svým prehistorickým omalovánkám.
Myslíš mou jeskynní malbu? To zní jako relax a…
Počkej! Ty chceš to vejce pro sebe!
Je to pravda.
Promiň, Dante. Nebudu ti lhát, protože mi to moc nejde.
Poslední dobou se prostě cítím strašně osamělý.
Dodo zas dělá psí oči. Nefér, kámo.
Chci se o vejce postarat a být jeho velký brácha.
Já to cítím stejně.
Chci toho dinosauříka naučit všecky možný tríčky a…
Tak jen ty předchozí tríčky, tenhle ne.
Vyřeší to jen jedno: soutěž!
Vyhraje lepší velký brácha.
Dětská ochrana tady
a dětská ochrana tady a skvělé!
Ostré rohy a hrany jsou teď měkčí než brontosauří pupek.
To se ti povedlo, ale jak se dostaneš ven?
Ale ne!
Má to tu i dantovskou ochranu!
Pomoc!
Malý Dudley Juniore, připravený vzlétnout?
- Funguje to. - Ty jo!
Vyšlo to.
Vždycky jsem chtěl předat své letecké dovednosti.
Vážně letíš.
Ty letíš!
Počkat, ty letíš a já ne.
Pojď dolů!
Nech to na mně!
Dobrý, asi víme, kdo vyhrál.
Moje maličkost.
Cože? S tím vězením pro děti?
Ani náhodou!
Dodo vždy a nikdy jinak.
Kámo, to vejce nepotřebuje létat.
Hele, koukej na to. Dokonalý tvar, ne?
Pane jo! Vypadá to jak ragbyový míč.
Z cesty!
Patří nálezci!
Darebáci, čas na večeři!
Večeře! Hurá!
Vyrobil jsem závěs z dodíků.
Pod ním by chtěl spát každý.
A já se zrovna chtěl začít učit vařit.
Začal bych toustem,
ale ten vypadá strašně těžký.
Možná ať se rozhodne vejce,
ke komu se přikutálí.
Moment, kam zmizelo?
- Co tam dělá? - Dudley, Dante!
Důkladně jsem prošla záznamy muzea
a zjistila jsem…
Co se stalo?
A kde je to vejce?
No…
Chvíli jsme se nedívali a teď je na stromě!
Na stromě?
Fajn, co se stalo?
Nevím. Na pár minut jsme ho pustili z očí
kvůli soutěži a zmizelo.
Mrzí nás to, Ridley.
Zachraň Dudleyho Juniora!
Nebo Danteho Juniora! Na jméně nezáleží.
Jen ať je v bezpečí.
Bude to dobrý.
Ten strom přece znám jako své boty.
Nemůžu se dívat!
Co když to vejce spadne?
Počkej, už vím!
Ale musíme spolupracovat, bráško.
Promiň, Dante. Řešil jsem, kdo se o něj postará,
a zapomněl jsem se o něj starat.
Sám bych to líp neřekl. Teď tahej!
Když Dudley Junior spadne, chytíme ho.
A je to. No tak…
Ještě kousek.
Ještě kousíček.
Ne!
Kámo! Ridley!
- Vajíčko! - Máme tě!
Zachránili jste mě i vejce!
- Jsi v pořádku? - Báli jsme se.
Vajíčko prasklo.
To ne, doteď bylo v pořádku.
Ale možná se líhne!
- Je to pták? - Dinosaur?
Ty jo!
Našla jsem to správně. Želva!
Mořská želvička.
Náš brácha je ségra?
Má ploutve jako moje křídla.
A má šupiny jako já. Takže jsme oba její velcí bráchové.
Máma?
Když už víme, co ve vejci bylo,
můžeme ji vrátit k rodině.
Jo. A jako poslední svého druhu to dobře chápu.
Rozhodně.
Vezmete tu želví holčičku zpět do křídla mořské biologie?
Čeká mě důležitá ochrana muzea.
- Jasný, kámo! - Jo!
Před vstupem do oceánu se rozhlídni.
A pořádně si zasurfuj!
A máme zase prázdné hnízdo.
Vyrostou tak rychle, co?
Něco jsem si uvědomil.
My jsme svoji bráchové, takže nebudeme sami,
ani když ostatní nemají čas.
- Na vás čas máme. - Ahoj!
- Plážový den! - Ahoj přátelé!
Ridley! Kamarádi!
To byla ta tvoje důležitá ochrana muzea?
Ten plážový den vám dlužíme.
Ale vždycky máte i nás.
I když nemáme čas.
Poslední ve vodě je hnědý banán!
Pecka!
Nestříkat!