‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"במקום מלא מסתורין‬
‫שבו העבר מתעורר לחיים‬
‫יש גיבורה של ההיסטוריה‬
‫שמוכנה לשגשג‬
‫היא מצילה את העתיד שלנו‬
‫על-ידי הגנה על העבר‬
‫היא גיבורה שהרגע שלה הגיע סוף סוף‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫מלאת תעוזה וגם אומץ‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שומרת על המוזיאון בגאווה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫ההרפתקנות שלה מדבקת‬
‫דינוזאור, דודו ושימפנזה אסטרונאוטית לצידה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫חובשת את כובע הפדורה המוכר‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שום אתגר לא יעמוד בדרכה‬
‫היא לעולם לא תיכנע לפחדיה‬ ‫היא זורחת כשהרפתקה מתקרבת‬
‫מזנקת לקלחת ואז מצילה את המצב‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫רידלי ג'ונס"‬
‫עין המצפן בלב הסערה.‬
‫אל תסתכלו למטה!‬
‫זה ממש… עמוק!‬
‫קדימה, חברים!‬
‫לא יכולנו לוודא שפדרו באמת אבוד בהריסות‬
‫לפני שסיכנו את נוצות ראשנו?‬
‫סליחה, דדלי.‬
‫ילדי משפחת למורסון אמרו שפדרו‬ ‫רדף אחרי הכדור לכאן.‬
‫זה מספיק בשבילי.‬
‫אולי הוא כבר לקח אותו,‬
‫הלך הביתה לשמיכי שלו ומחכה לספר לנו על זה.‬
‫אז כדאי שנחזור…‬
‫דדלי!‬
‫אם מישהו מהמוזיאון בצרה, אני אציל אותו.‬
‫אהבתי את המוטו. כדאי שנדפיס כרטיסי ביקור.‬
‫רידלי!‬
‫הצילו!‬
‫מישהו מכם מפחד מהחושך?‬
‫אל דאגה. אמור להיות לפיד איפשהו.‬
‫הנה.‬ ‫-מעולה, ר. ג'ונס!‬
‫את מכירה את המקום הזה‬ ‫כמו שאני מכיר.ה את קרניי.‬
‫אני בהדרכת המגינים כבר די הרבה זמן.‬
‫ואני בסכנת הכחדה כבר די הרבה זמן,‬
‫אבל עדיין לא התרגלתי.‬
‫הצליל הזה מוכר.‬
‫כולם, לרוץ!‬
‫שעטו למען חייכם!‬
‫אני רואה אור!‬ ‫-אל תלך אליו!‬
‫רגע, לא, במקרה הזה האור הוא טוב. לך אליו!‬
‫לפתוח מבערים!‬
‫היא תצליח?‬ ‫-בטח!‬
‫היא רידלי ג'ונס!‬
‫הגיעי לכאן, רידלי!‬
‫שלום?‬
‫פדרו!‬
‫הנה הוא!‬
‫רידלי, סליחה שהכדור שלי התגלגל פנימה,‬
‫ואז הלכתי אחריו, אבל הלכתי לאיבוד.‬
‫אל תדאג. נציל אותך.‬
‫זה רק אני, או שהוא בסכנה כל שני וחמישי?‬
‫נכון.‬
‫אטפל בזה.‬
‫רגע.‬
‫לתפוס מחסה!‬
‫טוב, תוכנית חדשה.‬
‫המעבר צר מדי.‬
‫לא אוכל להתחמק מהחיצים כשאני עליו.‬
‫רידלי, לא הכובע שלך.‬
‫זה סימן ההיכר שלך!‬
‫מדהים!‬
‫אתה והכדור מוכנים לחזור הביתה?‬ ‫-כן.‬
‫אל תסתכל לאחור.‬
‫גל צינור!‬ ‫-הצלחת!‬
‫אוי, לא!‬
‫הכובע שלך הרוס.‬
‫תמיד אפשר לתקן כובעים.‬
‫אני שמחה שאתה מוגן. עכשיו נצא מכאן.‬
‫ברוכים השבים, צוות העיניים.‬ ‫-נראה שהמשימה הייתה מסמרת שיער.‬
‫כן!‬
‫אבל רידלי הייתה אמיצה בטירוף!‬
‫היא אפילו הרסה את הכובע המגניב שלה‬ ‫כדי להציל את פדרו.‬
‫ואו, זה עניין גדול, אבל אני לא מופתעת.‬
‫אני רק שמחה שאת בסדר.‬
‫זה לא היה כזה סיפור.‬
‫הצלחתי לתקן אותו בשטח. רואה?‬
‫דרכון, בבקשה, גברת רידלי ג'ונס.‬
‫על הובלת משימת הצלה בהריסות, הקרבת חפץ‬
‫ותיקון כובע מקצועי,‬
‫קיבלת שלוש חותמות.‬
‫וזה אומר ש…‬
‫מילאתי את כל הדרכון שלי!‬
‫אין מצב!‬ ‫-מהמם!‬
‫כל הכבוד, רידלי.‬
‫אני לא מאמינה!‬
‫אחרי כל העבודה, הלימודים וההרפתקאות‬
‫הצלחתי.‬
‫הצלחתי!‬
‫עין מצפן אחת, בבקשה.‬
‫העניין הוא…‬ ‫-אי אפשר פשוט לתת לך עין מצפן.‬
‫זה חפץ מסתורי שמתגלה למגינה שלו‬
‫כשהוא מחליט שאת ראויה.‬
‫אחרי שבאמת תוכיחי את עצמך,‬ ‫הדרכון יוביל אותך.‬
‫אל תדאגי. זה יקרה בקרוב.‬
‫פשוט תמשיכי להגן על המוזיאון כמו תמיד.‬
‫כמו נשות ג'ונס לפנייך,‬
‫עיני המצפן של ג'ונס מחוברות.‬
‫טוב, פשוט אחכה עוד קצת.‬
‫למרות שאני מרגישה כבר ממש מוכנה.‬
‫"לא יודעת כמה עוד אוכל להמתין‬ ‫כדי לממש את גורלי‬
‫כי עכשיו הזמן כמעט הגיע‬ ‫כדי שעין המצפן תופיע‬
‫כן, הוא כמעט ממש כאן‬
‫הייתי מאוד סבלנית אז בואי כבר, עין מצפן‬
‫אני כבר רוצה שזה יקרה. למה עוד את מחכה?‬
‫כי אני יודעת בליבי שאני מוכנה‬
‫מוכנה לשאת את האחריות‬
‫כן, אני מוכנה, בואו נצא כבר לדרך‬
‫חיכיתי בסבלנות‬
‫בכל המבחנים שעברתי‬
‫שירתי והגנתי‬
‫אז מה עוד עליי לעשות?‬
‫איך אוכל להוכיח את עצמי בפנייך?‬
‫להוכיח שאני מוכנה‬
‫אני עושה כל מאמץ כי אני מוכנה‬
‫מוכנה להתחיל סוף סוף‬
‫אני מוכנה.‬
‫אני יודעת עמוק בליבי שאני מוכנה‬
‫כדי שההרפתקה תתחיל‬
‫אני מוכנה!"‬
‫כמה זמן אמור להימשך עניין עין המצפן?‬
‫ניסיתי להוכיח את עצמי המון זמן‬ ‫וכלום לא קרה!‬
‫אני פשוט דואגת.‬
‫לקח בעבר כל כך הרבה זמן עד שמגינה‬ ‫קיבלה את עין המצפן?‬
‫לא שידוע לי.‬
‫באמת עבר הרבה זמן, אולי יותר מדי.‬
‫לא ייתכן‬
‫שרידלי תהיה הראשונה מבנות ג'ונס‬ ‫שלא תהיה מגינה.‬
‫אני, לא ראויה לעין מצפן?‬
‫אין מצב.‬
‫לא אוותר בלי מאבק.‬
‫בננות מעופפות, רידלי!‬
‫קיבלת עין מצפן!‬
‫שתיים!‬
‫קצת מוגזם לדעתי. אבל זה מעולה.‬
‫הן לא שלי.‬
‫שאלתי אותן מאימא וסבתא.‬ ‫-למה?‬
‫כי עיני המצפן של בנות ג'ונס מחוברות.‬
‫אז אולי השתיים האלה יעזרו לי למצוא את שלי.‬
‫אולי תבקשי מהן עזרה.‬
‫שווה לנסות. הו, עיני מצפן קסומות,‬
‫הראו לי את הדרך אל…‬
‫עין המצפן שלי.‬
‫אני יודעת! אולי צריך תלבושת מתאימה.‬
‫משהו שמצהיר, "מגינת מוזיאון!"‬
‫לא, אל תטרחי. אני אמצא אותה.‬
‫עין מצפן, איפה את?‬
‫צאי החוצה…‬
‫דנטה!‬
‫אני בסדר.‬
‫אין לי שום רעיון.‬
‫אולי אני לא מתאימה להיות מגינת מוזיאון.‬
‫לוני!‬ ‫מצאתי שוב את התג שלך במקפיא הקפיטריה.‬
‫את צריכה להיזהר יותר!‬ ‫-מר פיבודי ולוני!‬
‫הם עוד פה?‬
‫כולם לחזור לתצוגות.‬ ‫-קדימה!‬
‫אני בטוח ששמתי געייה שוב.‬ ‫-גם אתה שמעת?‬
‫זו בטח פרת הרפאים שמעלה גירה בלילה.‬
‫שלום!‬
‫מה זה? מעולם לא ראיתי משהו כזה.‬
‫הם יפהפיים.‬
‫אז הם בטח שווים הון.‬
‫בואי!‬
‫זה היה הגיחוך הכי מרושע שלך אי פעם.‬
‫מצאתי את ארגז הכלים. גם הוא היה במקפיא.‬
‫אין כמו כלים קרירים.‬
‫לא אוכל לבדוק כמה הם יקרים‬ ‫אלא אם אפתח אותם ו…‬
‫תני לי את זה!‬
‫פירס! פירס, תראה.‬
‫הפורטל לטונדרה משתגע.‬
‫חי נוצותיי, את צודקת!‬
‫לעזאזל, הפורטל שלך ממש, איך אומרים…‬
‫מטורלל!‬
‫אין אפילו שריטה.‬
‫עכשיו אני יודע שעליי לפתוח אותם.‬
‫התוכן שלהם בטח מאוד יקר.‬
‫אני יודעת. זוז אחורה!‬
‫מה זה היה?‬
‫תזהירי אותי בפעם הבאה שתניפי חרב.‬
‫זה לא עובד, וכבר מאוחר.‬
‫ננסה שוב מחר בבוקר.‬
‫אביא מקדחה חשמלית.‬
‫ובוריטו לארוחת בוקר.‬
‫שניהם במקפיא.‬
‫שמעתם את זה?‬
‫התצוגות!‬
‫משהו גורם להן להיפתח ולהיסגר,‬ ‫להיפתח ולהיסגר, להיפתח ו…‬
‫הבנת.‬ ‫-כן.‬
‫וזה לא טוב.‬
‫אתם בסדר? משהו מוזר קורה.‬
‫כדאי שתסתלקו!‬
‫הקיר האחורי של הסרנגטי נפתח‬
‫והמון חיות פרא בדרך!‬
‫שעטה!‬
‫רידלי! הכניסה לתצוגת מצרים נפתחה פתאום‬
‫וסופת חול חדרה למוזיאון!‬
‫אוקיי, צוות.‬ ‫אולי לא ידוע מה גורם לבעיות האלה,‬
‫אבל באחריותנו להגן על כולם.‬
‫נתפצל כדי לכסות יותר שטח. "עיניים" בשלוש.‬
‫אחת, שתיים…‬
‫עיניים!‬
‫זהו זה.‬
‫מתקרבים ליעד: הסרנגטי.‬
‫זה…‬
‫פתית שלג?‬
‫סופת שלגים?‬ ‫-בתוך המוזיאון?‬
‫בטח גם פורטל התצוגה הארקטית נפתח.‬
‫משם מגיע כל השלג.‬ ‫-צריך לסגור את הדלת הזו!‬
‫קפוץ עליי, דדלי.‬
‫בוא נטוס!‬
‫דדלי, מוכן לעוף?‬
‫תמיד! רגע, מה?‬
‫הצלחנו?‬ ‫-כן, אחי!‬
‫אוי, לא! זה החמיר.‬
‫אל תדאגו, נתיניי.‬ ‫אני מצווה עליכם לסמוך עליי ועל רידלי.‬
‫תפוס!‬
‫טוב, עכשיו אני מצווה על כולנו לברוח!‬
‫רוצו!‬
‫אימא! סבתא!‬ ‫-רידלי, אני כל כך שמחה שאת בסדר!‬
‫מה קורה לכל התצוגות?‬
‫מישהו התעסק עם עיני המצפן.‬
‫הן שולטות בקסם שפותח וסוגר‬ ‫את קירות התצוגות.‬
‫ושני עיני המצפן שלנו נעלמו,‬ ‫אז לא נוכל לעצור את זה.‬
‫עיני המצפן?‬
‫את יודעת מה קרה להן?‬
‫כן.‬
‫לקחתי אותן.‬ ‫חשבתי שיעזרו לי למצוא את עין המצפן שלי.‬
‫אבל אז דעתי הוסחה ואיבדתי אותן.‬
‫זו אשמתי.‬
‫לא פלא שעין המצפן שלי‬ ‫לא חושבת שאני ראויה.‬
‫היי, נמצא אותן.‬
‫אבל עד אז,‬
‫צריך להוציא את כולם מהתצוגות‬ ‫ולהעביר אותם לרוטונדה.‬
‫אם הקיר האחורי ייסגר לתמיד‬ ‫כשמישהו בצד השני,‬
‫הוא ייכלא ולעולם לא יוכל לחזור למוזיאון.‬
‫לעולם?‬ ‫-את תטפלי במצב כאן, טוב?‬
‫סבתא ואני נוודא שכולם יצאו בזמן.‬
‫טוב, אין בעיה.‬
‫כולם מבולבלים ומפוחדים.‬
‫וכשאני אומר "כולם" אני מתכוון לעצמי.‬
‫מישהו צריך להנהיג.‬ ‫-ולהרגיע את כולם.‬
‫אני יודעת בדיוק מי המישהו הזה.‬
‫אני?‬
‫אני לא חושבת שאני…‬
‫ליידי רידלי,‬ ‫אנא אמרי לנו מה מתרחש במוזיאון.‬
‫נאלצנו לברוח עם הילדים.‬
‫אני מפחד!‬
‫נהיה בסדר?‬
‫ובכן, תבינו, רק צריך…‬
‫אין לי תשובות בשבילכם,‬
‫או תוכנית. אני לא מה שאתם צריכים עכשיו.‬
‫אתם צריכים מגינת מוזיאון, וזו פשוט לא אני.‬
‫סליחה.‬
‫צוות עיניים, תחליפו אותי.‬
‫תוכלו לעזור לאימא וסבתא, המגינות האמיתיות,‬
‫לטפל במוזיאון.‬
‫חכי, אבל…‬ ‫-רידלי, לא!‬
‫החלטתי. בסדר?‬
‫"פעם האמנתי‬
‫שידעתי מה הגורל מייעד לי‬
‫שכשהרגע יגיע‬
‫אהיה מוכנה כי אני אמיצה וחזקה‬
‫אבל נראה שטעיתי‬
‫הם סמכו עליי‬
‫ואכזבתי את כולם‬
‫עשיתי את המירב‬
‫הרגשתי מוכנה להנהיג,‬ ‫אבל ברור לי שזה לא נכון.‬
‫לא אוכל להכחיש שאני לא מוכנה‬
‫עכשיו אני סוף סוף רואה‬
‫שאני לא מוכנה‬
‫לא, המנהיגה שהם צריכה איננה אני‬
‫ולעולם לא אהיה היא‬
‫אני לא מוכנה"‬
‫אני על הספסל, כמו שמגיע לי.‬
‫אני ממש לא מוכנה.‬
‫שמישהו יעזור לי.‬
‫בבקשה.‬
‫אוי, לא! פדרו!‬
‫רידלי!‬
‫אני כאן!‬
‫לתקוף!‬
‫היי, איידה! פדרו צריך עזרה!‬ ‫-אין זמן.‬
‫אני מובילה את הפרפרים לקרב!‬
‫מר למורסון, תוכל לעזור לפדרו?‬
‫אני לוקח את הילדים שלי למקום מוגן. סליחה.‬
‫בבקשה? מישהו!‬
‫צריך להציל את פדרו.‬
‫הצילו!‬
‫אני לא יודעת אם אצליח.‬
‫אבל כמובן שאנסה.‬
‫תחזיק מעמד, אני באה.‬
‫זה מחמיר. אצטרך לתזמן את הקפיצה שלי בדיוק.‬
‫דדלי, זהירות!‬
‫רידלי, מה את עושה?‬
‫אם תיכנסי, הקיר האחורי עלול להיסגר לתמיד,‬
‫ותילכדי בצד השני.‬
‫לנצח.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אבל לא אוכל להשאיר שם את פדרו לבד.‬
‫אתם לא צריכים אותי פה.‬
‫יש לכם שתי מגינות, אימא וסבתא שלי.‬
‫הן הכי טובות.‬ ‫-אבל גם את, רידלי.‬
‫תודה, אבל מסתבר שאני לא מגינה.‬
‫אין לי את מה שצריך.‬
‫אם לא אחזור, תגיד לכולם שאני אוהבת אותם.‬
‫וגם אותך.‬
‫את בדרך כלל רואה בי טיפוס רגוע,‬
‫אבל בבקשה, תחזרי, רידלי!‬
‫אתגעגע אלייך יותר מדי!‬
‫גם אני אתגעגע אליך,‬
‫אבל אני חייבת ללכת.‬
‫קדימה, תיפתח.‬
‫תיפתח.‬
‫לא יכול להביט.‬
‫תיפתח!‬
‫רידלי, אני כאן!‬
‫תחזיק מעמד, פדרו. אני באה!‬
‫רידלי!‬
‫רידלי, באת!‬
‫כן.‬
‫והאמת, אנחנו חייבים להפסיק להיפגש ככה.‬
‫פחדתי.‬
‫היה רועש במוזיאון‬
‫אז באתי לפה להתחבא.‬
‫אני מבינה את הרצון להתחבא.‬
‫אז הענף הגדול הזה נפל עליי.‬
‫אבל עכשיו באת.‬
‫אני יודע שתרימי אותו עם החבל שלך.‬
‫החבל שלי לא כאן. וגם שאר הציוד שלי.‬
‫לא הייתי ראויה לו.‬
‫רידלי, את תצילי אותי, נכון?‬
‫בטח שכן!‬
‫אבל אצטרך למהר, אחרת ניתקע פה.‬
‫את לא יכולה?‬
‫עוד לא התחלתי לנסות.‬
‫אני לא כבדה מספיק.‬
‫אני יודעת!‬
‫קדימה!‬
‫זהו זה!‬
‫אני חופשי!‬
‫תודה, רידלי ג'ונס!‬
‫אוי, לא! ניתקע פה. אני חייבת להוציא אותך!‬
‫מה זאת אומרת, היא נכנסה? למה לא עצרת אותה?‬
‫אני לא גדול וקשוח כמוך, פרד.‬
‫נכון. אבל עדיין, זה רע.‬
‫הפורטל כבר סגור!‬
‫רגע! הנה היא!‬
‫רוצי כמו הרוח!‬ ‫-התקרבי לנחיתה!‬
‫ההבהוב מחמיר.‬
‫אין הרבה זמן עד שייסגר לתמיד.‬
‫פדרו, תגיד לאימא שלי שאני אוהבת אותה.‬
‫ואת כולם.‬
‫אבל רידלי, למה שלא תגידי להם בעצמך?‬
‫ואו!‬
‫אה, היי פדרו.‬
‫לא, רידלי!‬
‫לא!‬
‫אימא!‬
‫רידלי!‬
‫אימא!‬
‫אני יודעת, חמודה.‬
‫בטח יש קסם שאנחנו עוד לא יודעות עליו.‬
‫נגלה אותו.‬
‫יום אחד.‬
‫רידלי אמרה לי לומר לכם‬
‫שהיא אוהבת אתכם ותתגעגע אליכם.‬
‫אל כולכם.‬
‫רידלי.‬
‫אימא.‬
‫דנטה, דדלי, איסמת, פיצ'ס,‬
‫אתגעגע לכולכם.‬
‫אבל עשיתי מה שצריך.‬
‫מפה?‬
‫מה זה?‬
‫האם זה?‬
‫כן!‬
‫עין המצפן שלי! עין מצפן משלי!‬
‫אני מגינה! כמו אימא וסבתא לפניי.‬
‫אימא.‬
‫אימא!‬
‫קדימה.‬
‫אימא!‬ ‫-רידלי!‬
‫רידלי!‬ ‫-חזרת!‬
‫חלומות באמת מתגשמים!‬
‫אוי, רידלי!‬
‫נשות ג'ונס שוב יחד!‬
‫נשות ג'ונס, מגינות המוזיאון, שוב יחד.‬
‫עין המצפן שלך! מצאת אותה!‬ ‫-והיא מצאה אותך.‬
‫ואו!‬ ‫-לא ייאמן!‬
‫אחרי שהחזרתי את פדרו בבטחה,‬
‫מפה הופיעה בדרכון שלי.‬ ‫הוא הראה לי איפה עין המצפן.‬
‫זה היה מעשה ההקרבה הגדול ביותר.‬
‫תכונה של מגינה אמיתית.‬
‫עכשיו ננסה לבטל את הקללה.‬
‫אני משתחווה בפני גדולתכן!‬
‫אוי!‬
‫כמעט בוקר! מר פיבודי יגיע בכל רגע.‬
‫וכולם מפוזרים.‬ ‫-אטפל בזה.‬
‫אבל אצטרך…‬
‫נכון.‬
‫חזרה למקום הראוי.‬
‫עכשיו חסר לך רק דבר אחד.‬
‫רידלי, זה שלך.‬ ‫-נכון.‬
‫תודה ששמרתם עליהם.‬
‫כולם להקשיב.‬
‫מר פיבודי בדרך.‬ ‫כולם צריכים לחזור לתצוגות שלהם, מהר!‬
‫המצפן שלי!‬ ‫-העבודה שלי תמיד…‬
‫"תעשה את זה, תעשה את ההוא".‬
‫הזוהר הזה!‬
‫נראה לי שאני יודעת איפה השתיים האחרות.‬
‫מה אתן עושות פה?‬ ‫-אנחנו גרות פה!‬
‫חסרים לנו שני חפצים.‬ ‫ראית אותם במקרה, מר פיבודי?‬
‫טוב! הם גם ככה חסרי ערך.‬
‫לא הצלחתי לפתוח אותם‬ ‫כדי לראות מה יש בפנים.‬
‫לפעמים הכוח הוא בעין המתבונן.‬
‫זה רק עניין של זמן עד שאמכור את המוזיאון.‬
‫ואז אתגלגל בכסף.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫מה? לא, אני כבר רוצה…‬
‫להתגלגל ב…‬
‫בשלג!‬
‫רואות? אני אוהב שלג!‬
‫מתוך הכרה באומץ וחוסר האנוכיות האדירים שלה‬
‫לנוכח סכנה לעצמה,‬
‫אנו מכריזים בזאת על רידלי ג'ונס‬
‫מגינה רשמית של המוזיאון!‬
‫לא הייתי מצליחה‬ ‫בלי אימא, סבתא והחברים שלי.‬
‫אני מבטיחה לשרת ולהגן‬
‫כל עוד המוזיאון הזה קיים.‬
‫ידעתי שיש לה כישרון טבעי.‬ ‫-צדקת.‬
‫מגניבוזאורוס!‬
‫רידלי הקטנה שלנו גדלה.‬
‫אני מוכנה!‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬