EN NETFLIX-SERIE
Her i mystikkens telt Der fortiden blir levende!
Finner vi en historiehelt Som tåler alt som er krevende!
Hun redder fremtiden Ved å beskytte fortiden
Hun er en helt, og hun vinner striden!
Ridley Jones! Vågal og dristig og modig
Ridley Jones! Vokter museet med stolthet
Ridley Jones! Hennes eventyrsans er smittsom
Med dinoer, dodoer Og astronautsjimpanser ved sin side!
Ridley Jones! Hun går alltid i sin fedora
Ridley Jones! Ingen utfordring kan stoppe henne
Frykten er aldri noen hindring Eventyret gir henne lindring
Hun svinger seg inn Og redder dagen
Ridley Jones! Ridley Jones!
Rakettapen.
Skinnende rent!
Romskipet ser flott ut. Ferdig med forberedelsene?
Ja, frue. Blankt og fint som et marihønehus.
Du er nok spent på årsdagen for din første oppskyting.
Det kan du vedde bananbuksene på!
Dette er medaljen fra første tur, for bananmot av en annen verden.
Jeg skal feire med en tur i denne smekre greia.
Har ikke fløyet på lenge.
En ekte romferd! Hvem får være andreflyger?
Jeg trenger ingen med meg. Jeg liker å fly alene.
Oi!
Sa noen romdinosaur?
Nei, det tror jeg aldri noen har sagt.
Jeg ønsket vel bare å høre det.
Jeg hørte at du trenger en rombror!
La meg bli med deg!
Er det ikke protokoll å ha en nestkommanderende?
Det er sant. Jeg vil jo ikke bryte protokollen.
Sørens regler og min integritet.
Du får komme om bord, men bare hvis du overlever treningen.
Hva slags trening?
Jeg føler ikke fjeset mitt. Dette er kult!
Jeg blir svimmel av å se på.
Den farten er ikke pelsvennlig.
Dante vil gjerne ut i rommet.
Glad det er ham som drar og ikke jeg! Jeg er redd for romedderkopper.
Du har vært i verdensrommet, Dudley. Romedderkopper fins ikke.
Det påstår de.
Han har fått nok.
Hvordan går det? Du vil vel ikke ut i rommet nå?
Jo da, men slutt å snurre først!
Et løfte er et løfte.
Du kan bli med, solstråle. Ikke forvent å gjøre noe.
Denne romferden blir den beste til nå.
Romferd handler om mot.
Men fremfor alt handler det om lagarbeid.
Jeg gjentar: "Det handler om lagarbeid." Sant?
Jo visst. Takk, dere. La oss starte nedtellingen.
Jippi!
God tur!
Peaches? Jeg må bare gjøre en kjapp ting før vi drar.
Niks. Nedtellingen er i gang, og rommet venter ikke på aper.
Eller en dinosaur.
Det er et nødstilfelle.
Dodo, kan du dekke for meg? Jeg må på do.
Bør jeg det?
Lat som du er meg. Jeg er straks tilbake. Ingen merker det.
Hva?
Greit.
Der er du, Dante. Ikke glem setebeltet.
Definitivt, kompis. Hang nine på surfeskategreia.
Hvor er du, Dante?
-Mumitastisk. -Oi!
Hva tar så lang tid der inne?
Dette er fantastisk.
Vil du ikke ut i rommet igjen, Dudley?
-Ti… ni… -Dudley? Hvor er han?
-Hva? -…åtte… sju…
-seks… -Vent!
-…fem… fire… -Vent!
-…tre… to… en.
Her er greia. Du er Dudley, ikke Dante.
Korrekt!
Du er ikke utlært!
Det stemmer!
Pytt, pytt. Jeg trenger ingen partner. Jeg klarer dette selv.
Oi!
Er det ikke vakkert som en blomst?
Jorden til Peaches.
Bakkekontrollen her. Hører du meg?
Ja.
Og Dudley er der oppe?
Ja! Peaches? Er det sikkerhetsforanstaltninger?
Nei, fruktprotokoll.
Alt er toppers. Snu den geipen opp ned, Dudley.
Kanskje fuglefrø vil roe meg ned.
Oi sann!
Skipet holder kursen. Vi ankommer straks.
Nok av oksygen og bananer.
Hvordan går det med Dudley?
Bra. Ikke vær redd.
Dudley! Hva i all Neptun skjedde?
Jeg snudde geipen opp ned.
Bra at noen er der oppe med deg. Selv om det ikke er den du trodde.
Det er jeg ikke så glad for nå. Hold ut! Jeg kommer!
Takk. Kan vi dra hjem nå?
Ja, vi får få deg hjem.
Peaches til Ridley.
På vei hjem. Må bare…
Jorden til Peaches.
Alt i orden?
Styremekanismen virker ikke. Den er staere enn et esel.
Fuglefrøene tettet instrumentene mine.
Jeg kan ikke snu boosteren.
-Er det ille? -Bare om vi vil hjem til jorden!
Beklager, Peaches.
Det går bra. Det er derfor jeg ville dra alene.
Det er enklere på egen hånd.
Bakkekontroll, la oss prøve å få dem hjem.
Jeg har det! De bør beordre romskipet til å fly.
Det virker på undersåtter.
Vill flukt er raskest, men går det uten tyngdekraft?
Eller de kan glemme problemene med en dansefest!
Unnskyld. Dumt.
Vent litt.
Jeg sjekker håndboken for å se… Aha!
Her. Du kan snu boosteren i riktig retning
ved å vri den underst på skipet.
Oppfattet. Mange takk.
Selvsagt. Det hjelper å ha hjelp iblant, ikke sant?
-Har du en plan for å få oss hjem? -Ja da.
Jeg romvandrer ut den døra,
ned raketten og fikser boosteren!
"Romvandring"? Som å vandre i rommet?
Ikke ta av beltet, kompis. Jeg går alene.
Men det står at man må være to.
Og dessuten, gå ut alene i rommet?
Jepp. Det er lettere å gjøre ting på egen hånd.
Det var ett stort skritt for apeheten!
Der er den vriene boosteren. Nå må jeg bare dytte.
Fy fjær!
Næmmen hællan dussen!
Peaches?
Er alt i orden?
Vel, jeg er helt alene her ute,
som jeg trodde jeg foretrakk, men jeg kan ikke gjøre dette selv.
Du trenger ikke å gjøre det alene lenger.
Vi er et lag. Jeg kaller opp Dudley. Han hjelper sikkert.
Hva må jeg?
Klatre ned og hjelpe Peaches. Du klarer det.
Hva med asteroider, tyngdekraft og romedderkopper!
Det går bra. Dette klarer du.
Peaches trenger deg.
Peaches trenger meg!
Jeg kommer, Rakettape!
Du er flink.
Klatre ned mot finnen.
Dudley? For en modig fugl du er.
-Jippi! -Han gjorde det!
Flott. Nå kan du fikse romskipet alene.
Søren heller! Jeg klarer det ikke selv.
Beklager at jeg var så utålmodig, solstråle.
Jeg trodde det var lettere på egen hånd. Men det er mye bedre å ha en hjelper.
Så denne sjimpansen Har visst oppdaget
Noe ganske utrolig
Når en astronaut Jobber som en i laget
Er hun kjempemodig
Jeg liker å fly i alene rommet Uten en annenflyger
Som blander seg Jeg skjønner nå at jeg tok feil
Glad du ble med meg
En stjerne er fin Helt på egen hånd
Men samarbeid er best, uten tvil
For når den samme stjernen Er i lag med andre
Blir et stjernebilde til
Så sammen Svever vi gjennom stjernene
Vi er strålende Ingen kan nekte for det!
Nå er vi dobbelt så sterke
Fordi du ble med!
Hva sier du?
Gir du meg en vinge, nestkommanderende Dudley?
Det ville være en ære.
Ok, en, to, tre… dytt!
-Vi greide det! -Ja!
La oss skynde oss inn i romskipet igjen.
Sånn.
-Jippi! Boosteren er i gang igjen! -Jippi!
Jeg har fått nok stjerneskinn. Vi drar hjem.
Jippi!
De er tilbake!
Ja!
-Dere klarte det! -Dere sto overfor en krise der oppe.
Hvordan kom dere hjem?
La meg oppsummere.
Jeg kunne ikke ha gjort det uten min modige andreflyger,
nestkommanderende Dudley.
Du kan ikke fly, men jeg flyr med deg når som helst.
Ja, Peaches!
-Ja! -Dudley!
Maskemareritt.
Se på meg, jeg er en blekksprut!
Flott maske, men pass deg. Jeg er en vampyrsjiraff.
-En vampiraff. Pass så jeg ikke biter deg! -Nei!
-Jeg er en glitterape! -Masken min trenger glitter.
Glitter? Det fins vel ikke glitrende vampyrer?
-Ingen flere glittervampyrer eller -aper! -Men herr Peabody…
Glitter er dyrt. Vi betaler per boks. Ta så mye glitter du kan, Lonny.
Ok, herr P. Jeg bruker glitterfangerne mine.
Skynd deg. Gavebutikken snyter ikke seg selv.
Alt som glitrer er ikke gull.
Du burde få en vampyrsjiraff til å bite ham.
Nyt maskene. Du er den beste glitterapen jeg har sett.
Har du merket at herr Peabody har blitt grådigere?
Ja, det har jeg. Men vi Jones-kvinner takler det.
Du har rett.
Og nå som vi er stengt, kan jeg vise Øynene masken min.
Oi!
Ikke for å gjøre deg nervøs, men klarer du det,
vil dette bli det høyeste banantårnet i museets historie.
Jeg er skjerpet, solstråle.
Bare du ikke er nervøs. Jeg ville vært det.
-Dudley! -Unnskyld.
Kom igjen, Peaches, du klarer dette.
Hvis du kan fly til verdensrommet, kan du stable bananer.
Hei sann!
Bananer!
Oi!
Hei. Bare meg.
Ridley, du kan ikke skremme den siste dodoen slik.
Jeg er bare spent på den nye maskeutstillingen.
Jeg skal vise dere.
Utstillingen har masker fra hele verden.
Den er her ut måneden.
Her er Æsop. Kan jeg prøve den?
Jeg ville ikke gjort det.
Det sies at maskene er forheksede
og prøver man dem kan merkelige ting skje.
Jeg må rydde opp.
Villreinen skled på bananer i rotunden.
Bananer? Hvordan kunne det skje?
Vi hjelper deg å rydde opp, bestemor.
Jeg takker ikke nei til et ryddelag.
Her borte. Maskeutstillingen.
Hvis vi lager falske masker, kan vi selge dem for mye penger.
Jeg elsker masker! Kan vi prøve dem før vi selger dem?
Amara, se! Armer og bein. En velsignelse for en maske som jeg!
Jeg føler meg som en spretten vårhare.
Føttene mine kribler varmt og godt.
Hurra!
La oss boltre oss!
Ferdig!
Jeg vil ikke se en banan på lenge.
-En fin, fin dag! -Hæ?
Gå sånn. Nei! Sånn!
Hæ?
Vent, har herr P og Lonny masker på fra utstillingen?
-Mylady Amara, dette er vidunderlig! -Helt utrolig, Æsop.
Amara og Æsop? Det heter maskene.
Forbannelsen! Bestemor sa det.
Det er umulig.
Får maskene Lonny og herr P til å løpe rundt?
Oi sann!
Det ser sånn ut.
La oss få av maskene før de smadrer museet.
Og før de blir skadet.
Det ville ikke være en gresk tragedie om noe skjedde noe med dem.
Se, Æsop!
Disse kroppstingene er gøyale!
Se hva jeg kan.
Imponerende! Se på dette!
Hei, masker. Jeg er Ridley. Jeg tenkte dere ville…
Hun har ingen maske!
Vi kan ikke stole på noen uten maske! Vi burde stikke av. I tullete stil.
-Hæ? -Følg Peabody!
Og Lonny-body!
De må ikke slippe unna!
Øyne!
Se, Amara! Musikkinstrumenter!
Nå som vi har hender, kan vi jamme!
-Om musikk nærer kjærlighet… -Spill videre!
Hæ?
Løp!
Kom, team!
Nei, vent!
Vent!
De slapp unna, men i Serengeti kan de ikke ødelegge museet lenger.
Vi må sørge for at det går bra.
Øynene, kom!
Ok.
For et storslått, åpent sted.
For noen flotte kattunger.
Kom og dans med oss, herlige kattedyr.
De er hissige, ikke herlige!
Vi er i fare. Løp!
Nei! De er omringet av løver. Vi må redde dem.
Er det en god idé?
Ja. Skal vi sette oss selv i fare for å redde Lonny og Peabody?
De to har skapt mye trøbbel på museet.
Jeg vet det. De er trøblete.
Selv om vi er uenige, vil vi ikke at de skal bli skadet.
Verden er full av folk Du er uenig med
Men vær vennlige mot hverandre Det er slik vi vil ha det
Hold hverandre trygge Ikke gi etter for nag
Og uansett hva Gjør det rette hver dag
Trenger noen hjelp Gjør som meg
Tilby deg å hjelpe Slik du håper de vil gjøre for deg
Herr Peabody og Lonny Er gretne, uten tvil
Men er de i fare Løper vi og hjelper til
Legg uenighetene til side Vi samler oss som et lag
Og uansett hva Gjør vi det rette hver dag
Ridley har lært oss noe veldig viktig.
Vi er museets beskyttere, så vi må beskytte
Peabody og Lonny òg.
Fred kan jage løvene.
Jeg er en sterk bison,
men vi er gressetere, og vi ypper oss ikke på løver.
Selv om vi jager løvene,
må vi ta maskene så de slutter å løpe fra oss.
"Masker"? Jeg har en idé. Kom! På tide å være kreative.
-Hvordan ble maskene? -Gnu!
Robot!
-Sumpmonster! -Enda en gnu.
Jeg kunne ikke bestemme meg.
Fortsatt vampyrsjiraff. Godt jobbet. La oss redde dem.
Forsvinn, slemme pusekatt!
Hei, løver! Jeg er en gnu!
Deilige gnuer! Kom og ta oss!
Starter nedtelling. Ti, ni, åtte…
Tre, to, én. Av sted!
Hei, masker.
Hva skjer?
-Se, Æsop, andre masker. -De virker som pålitelige masker.
Hei. Bli med oss. Vi skal ha maskefest.
Løver er ikke invitert.
Det høres fantastisk ut!
-Kom igjen, da. -Vidunderlig!
Hurra!
De har ikke masker.
Men de reddet oss fra løver. De er kanskje ikke så ille.
Unnskyld, men vi ville bare hjelpe.
Og hindre dere i å ødelegge hele museet.
Uff da. Unnskyld.
Vi mistet visst hodet litt da vi fikk armer og bein.
Etter det sprø eventyret, er jeg glad for å være tilbake.
Men når maskene er av, må jeg forklare alt til Lonny og Peabody.
Gjem dere. Jeg tar hånd om dem.
Vi er her for deg.
Klare?
-Lonny! Hva skjer her? -Herr Squidbody, jeg mener Peabody…
-Hva gjør vi her? -Vet dere ikke hvordan dere kom hit?
Jeg tok bussen til museet i morges.
Husker dere ikke at dere løp rundt i museet,
ga roboter lanken, ble jaget av løver?
Jaget av løver? For noe tull. Jeg ville aldri… Masker!
Aner ikke hvorfor, men jeg er redd for masker nå.
Jeg kom nettopp på at jeg har viktige ting å gjøre.
-Et annet sted. Ikke her. -Ikke her høres bra ut.
-Vent. Har du det konfiskerte glitteret? -Ja.
Her!
Bra. Det er dyrt…
-Glitterbombe! -Lonny!
Jeg har ikke hender lenger, men de fortjener applaus.
For en flott avslutning.
Hei, masker, vi lovet dere en maskefest.
-Så da kjører vi en maskefest! -Ja!
Skal vi danse?
Hvis musikk nærer kjærlighet…
Spill videre!
Tekst: Cathrine Hvidsten Jenkins