EN NETFLIX-SERIE
På en plats full av mystik
Väcks det förflutna till liv
Där finns historiens hjälte Som manar på med sitt driv
Hon räddar vår framtid Och det som funnits förut
Hon är hjälten Och stunden är kommen
Ridley Jones
Vågad, djärv och modig
Ridley Jones
Vaktar museet med stolthet
Ridley Jones
Hennes äventyrslusta är smittsam
Dinosaurier och dronter Och astronautapor vid sin sida
Ridley Jones
I sin kännetecknande hatt
Ridley Jones
Ingen utmaning är för stor
Hon ger inte efter när hon är rädd I äventyr är hon beredd
Kastar sig ut i ett slag För att rädda vår dag
Ridley Jones
Sandstormar och ögonkompasser.
Titta inte ner.
Det är väldigt djupt!
Kom igen, teamet!
Kunde vi inte ha kollat om Pedro är vilse, innan vi riskerar livet.
Ledsen, Dudley.
Lemurungarna såg Pedro jaga bollen här. Det räcker för mig.
Han kanske redan har sin boll och är hemma och vill berätta allt.
Vi borde gå tillbaka…
Dudley!
Är nån från museet i knipa, räddar jag dem.
Jag gillar mottot. Vi behöver visitkort.
Ridley! Hjälp!
Är ni mörkrädda?
Oroa er inte. Det ska finnas en fackla nånstans.
-Här. -Snyggt, R Jones!
Du känner stället, som jag känner mina horn.
Jag har gått på beskyddarlektioner ett tag nu.
Jag har varit hotad ett tag nu, men har fortfarande inte vant mig.
Det ljudet känner jag igen.
Spring, allihop!
Rusa för livet!
-Jag ser ljus där framme! -Gå inte emot det!
Nej, i det här fallet är ljuset bra. Gå emot det!
-Snabba på! -Kommer hon att klara det?
Självklart. Hon är Ridley Jones! Kom hit, Ridley!
Hallå?
Pedro!
Där är han!
Ridley, jag är ledsen att bollen rullade in.
Jag följde efter, men sen gick jag vilse.
Ingen fara. Vi hämtar dig.
Är det bara jag, eller hamnar den där ungen i fara varannan vecka?
-Du har rätt. -Jag fixar det.
Vänta.
Fiendeeld!
Okej, ny plan.
Gångbron är för smal.
Jag kan inte ducka för pilarna därifrån.
Ridley, inte din hatt. Det är ditt kännetecken.
Mumi-mumma!
-Vill du och bollen gå hem? -Ja, tack.
Titta inte bakåt.
-Helskönt! -Du klarade det!
Åh, nej.
-Din hatt är förstörd. -Hattar kan alltid sys ihop.
Jag är bara glad att du är oskadd. Nu sticker vi.
-Välkomna hem. -Det var ett intensivt uppdrag.
Ja. Men Ridley var så modig!
Hon sabbade till och med sin coola hatt för att rädda Pedro.
Det är stort, men jag är inte förvånad. Skönt att ni är oskadda.
Det var inget. Jag sydde ihop den på fältet.
Passet, fröken Ridley Jones.
För räddningsuppdraget i ruinerna samt hattreparationen, får du tre stämplar.
Vilket betyder…
Jag har fyllt hela passet!
-Otroligt! -Mumi-mumma!
Grattis, Ridley.
Det är otroligt!
Efter hårt arbete, studier och äventyr, klarade jag det.
Jag lyckades!
Det blir en ögonkompass, tack.
-Saken är den… -Vi kan inte bara ge dig en.
Det är en mystisk artefakt som visar sig för sin beskyddare när hen är värdig.
När du har visat dig värdig, visar passet vägen.
Ingen fara. Det händer nog snart. Fortsätt skydda museet som vanligt.
Som för alla Jones-kvinnor, är våra ögonkompasser sammankopplade.
Okej, jag måste bara vänta lite till.
Även om jag känner mig så redo.
Hur länge ska jag vänta På att förverkliga mitt öde
Nu är det dags Ögonkompassen visar sig strax
Ja, det är nästan dags
Jag har varit så tålmodig Kom igen nu, för tusan
Jag står inte ut Vad är det du väntar på?
Jag vet i mitt hjärta att jag är redo
Redo att bära bördan
Ja, jag är redo Nu sätter vi hjulen i rullning
Jag har väntat tålmodigt
Genom alla tester och prov Jag har tjänat och beskyddat
Vad finns det mer jag kan göra?
Hur kan jag visa mig värdig för dig?
Bevisa att jag är redo
Jag hoppar nästan ur mitt skinn För jag är redo
Redo att äntligen börja
Jag är redo
Jag vet djupt i mitt hjärta Att jag är redo
För äventyret att börja
Jag är redo!
Hur lång tid ska ögonkompassen ta?
Jag har visat vad jag gått för, men inget har hänt.
Jag är bara orolig.
Har det nånsin tagit sån tid att få en kompass?
Inte vad jag vet. Det kanske har gått för lång tid.
Tänk om Ridley blir den första Jones-kvinnan som inte blir beskyddare?
Är jag inte värdig en ögonkompass?
Jo, det måste jag vara.
Jag ger inte upp.
Dra mig baklänges, Ridley! Du har fått din ögonkompass!
Två stycken! Lite överdrivet om du frågar mig. Men, toppen.
Nej, de är inte mina.
-Jag lånade dem av mamma och mormor. -Varför?
Jones kompassögon är sammankopplade.
Jag kanske kan använda dem för att hitta min.
Be dem om hjälp kanske?
Värt ett försök. Förunderliga kompassögon, visa mig…
…min ögonkompass.
Jag vet! Du kanske bara behöver rätt kläder.
Något som skriker: "Museets beskyddare!"
Nej, lugn bara lugn. Jag ska hitta den.
Ögonkompassen, var är du?
Kom ut och bli…
Dante!
Jag mår bra.
Jag är helt ställd.
Jag kanske inte passar som beskyddare.
Lonny! Jag hittade din bricka i frysen igen.
-Var mer försiktig. -Herr Peabody och Lonny!
Är de kvar?
-Gå till era montrar. -Sätt fart!
-Jag svär att jag hörde någon råma. -Hörde du?
Det är nog fantomkon som idisslar på natten.
Hallå!
Vad är det här? Jag har aldrig sett nåt liknande.
De är så vackra.
De måste vara värda en förmögenhet.
Kom igen!
Det var ditt elakaste skratt hittills, sir.
Hittade verktygslådan! Den var också i frysen.
Inget går upp mot coola verktyg.
Jag vet inte hur värdefulla de är om jag inte öppnar dem.
Ge mig den!
Pierce! Pierce, titta.
Portalen till tundran är helt knasig.
Du har rätt, min fågel.
Kors i taket! Din portal är helt…hur säger man…
Åt fanders!
Inte ens en repa. Nu måste jag öppna dem.
Det som är inuti måste vara värdefullt.
Jag vet. Backa!
Vad var det?
Varna mig nästa gång du ska svinga ett svärd.
Det här funkar inte och det börjar bli sent.
Vi försöker igen imorgon.
Jag tar med min borrmaskin. Och en frukostburrito.
De ligger i frysen.
Kompis, hörde du det där?
Montrarna!
Något gör att de öppnas och stängs och öppnas och stängs…
-Du fattar. -Ja.
-Det kan inte vara bra. -Är ni okej? Det är nåt skumt på gång.
Bäst att ni sticker!
Serengetis bakre vägg öppnades. En hel massa vilda djur är på väg!
Rusa!
Ridley! Ingången till den egyptiska montern öppnades
och en sandstorm svepte in i museet!
Okej, teamet. Vi vet inte vad som orsakar problemen,
men vi måste skydda allihop.
Vi måste dela upp oss. Span på tre!
Ett, två…
Span!
Nu kör vi.
Framme vid destinationen: Serengeti.
Är det där…
En snöflinga?
-Snöstorm? -Inomhus?
Den arktiska portalen måste vara öppen.
-All snö kommer därifrån. -Vi måste stänga porten!
Hoppa på, D-fågeln. Nu rullar vi!
Dudley, är du redo att flyga?
Alltid. Vänta, va?
-Vi klarade det! -Ja, kompis. Ja!
Åh, nej! Det är värre nu.
Oroa er inte, undersåtar. Jag befaller er att lita på mig och Ridley.
Ta tag!
Okej, nu befaller jag oss alla att ta oss härifrån!
Spring!
-Mamma! Mormor! -Skönt att du är i säkerhet!
-Vad händer i montrarna? -Nån fifflar med kompasserna.
De kontrollerar magin som styr montrarnas väggar.
Våra kompasser är borta. Vi kan inte stoppa det.
Ögonkompasserna?
Vet du vad som hände med dem?
Ja.
Jag tog dem. Jag trodde att de kunde hitta min kompass.
Men jag tappade bort dem.
Det här är mitt fel. Inte konstigt att kompassen inte tycker jag är värdig.
Vi hittar dem.
Men först måste alla ut från sina montrar och in i rotundan.
Är nån på andra sidan när porten stängs,
blir de instängda och kan aldrig återvända.
-Aldrig? -Håll koll här, okej?
Vi ser till att alla kommer ut.
Okej, uppfattat.
Alla är förvirrade och rädda. Med alla menar jag jag.
-Nån måste ta ledarrollen. -Och lugna ner allihop.
Jag vet vem den personen är.
Jag?
Jag tror inte att jag…
Lady Ridley, berätta vad som händer på museet?
Vi fick fly med barnen.
Jag är rädd!
Kommer allt bli finemang?
Vi måste bara…
Jag har varken svar eller nån plan. Jag är inte rätt person just nu.
Ni behöver en beskyddare, och jag är inte det.
Förlåt mig.
Spanarteamet, ta min plats.
Ni kan hjälpa mamma och mormor att ta hand om museet.
-Vänta, men… -Ridley, nej!
Jag har bestämt mig. Okej?
Jag brukade tro
Att jag hörde mitt kall
När tiden var inne
Skulle jag vara redo För jag var modig och stark
Men jag hade väl fel
De räknade med mig
Men jag svek dem så
Jag gjorde mitt bästa
Jag kände mig redo att leda Men det jag kände var fel
Jag kan inte förneka att jag inte är redo
Nu äntligen förstår jag
Jag är inte redo
Nej, jag är inte ledaren de behöver
Det kommer aldrig bli så
Jag är inte redo
Jag står vid sidlinjen, där jag hör hemma. Jag är inte redo.
Hjälp mig! Snälla.
Åh, nej. Pedro!
Ridley!
Här borta!
Ladda!
Ida! Pedro behöver hjälp!
Hinner inte. Fjärilarna måste genom passagen.
-Lemurson, kan du hjälpa Pedro? -Barnen måste i säkerhet! Förlåt, Ridley.
Snälla? Nån! Vi måste rädda Pedro.
Hjälp!
Jag vet inte om jag klarar det.
Men jag ska försöka. Vänta, Pedro, jag kommer.
Det blir värre. Jag måste tajma mitt hopp.
Oj! Se upp!
Ridley, vad gör du?
Stänger den bakre väggen, fastnar du på andra sidan.
-För evigt. -Jag vet.
Men jag kan inte lämna Pedro ensam.
Ni behöver inte mig här.
Ni har två beskyddare - mamma och mormor.
-De är bäst. -Det är du också, Ridley.
Tack, men jag är ingen beskyddare. Jag har inte vad som krävs.
Återvänder jag inte, hälsa alla att jag älskar dem.
Jag älskar dig.
Du tänker nog på mig som en stoisk typ, men snälla, kom tillbaka, Ridley!
Jag skulle sakna dig för mycket.
Jag kommer att sakna dig, men jag måste gå nu.
Kom igen, öppna dig. Öppna.
Jag kan inte titta.
Öppna dig!
Ridley, här borta!
Vänta, Pedro. Jag kommer!
Ridley!
Ridley, du kom!
Ja då.
Men vi måste sluta träffas så här.
Jag var rädd.
Det var högljutt på museet. Jag gömde mig här.
Fattar det där med att gömma sig…
Sen föll den stora grenen på mig. Men nu är du här.
Du kan bara använda lassot och lyfta bort den.
Jag har inte mitt rep. Eller mina redskap. Jag förtjänade den inte.
Ridley, du ska väl rädda mig?
Det är klart jag ska.
Men jag måste skynda på annars fastnar vi.
Klarar du det inte?
Jag har inte ens börjat försöka.
Jag är inte tung nog.
Jag vet!
Kom igen!
Nu kör vi!
Jag är fri!
Tack, Ridley Jones!
Åh, nej! Vi fastnar här. Jag måste få ut dig!
Vadå, gick in? Varför stoppade du inte henne?
Jag är inte stor och tuff som du.
Det är sant. Men det här är illa.
Portalen är redan stängd!
Vänta! Där är hon!
-Följ strömmen! -Redo för landning!
Blixtarna tilltar.
Vi hinner inte innan den stänger.
Säg till mamma att jag älskar henne. Och alla de andra.
Men Ridley, varför säger du inte det själv?
Oj.
Hej, Pedro.
Nej, Ridley!
Nej!
Mamma!
Ridley!
Mamma!
Jag vet, hjärtat.
Det måste finnas magi som vi inte känner till. Vi hittar den. Nån dag.
Ridley bad mig att säga att hon älskar er och att hon kommer att sakna er.
Allihop.
Ridley…
Mamma!
Dante, Dudley, Ismat, Peaches…
Jag kommer att sakna er. Men jag gjorde det jag borde.
En karta?
Vad är det?
Är det?
Ja, det är det!
Min alldeles egen ögonkompass!
Jag är en beskyddare! Precis som mamma och mormor.
Mamma!
Kom igen.
-Mamma! -Ridley!
Du är tillbaka!
Drömmar blir sanna!
Åh, Ridley!
Jones-kvinnorna, samlade igen!
Museets beskyddare, samlade igen.
-Du hittade din kompass! -Den hittade dig.
-Wow. -Otroligt!
När jag hade räddat Pedro, dök en karta upp i passet.
Den visade mig ögonkompassen.
Det var ett bevis på osjälviskhet. Ett tecken på en sann beskyddare.
Nu vänder vi förbannelsen.
Jag bugar för din storhet!
Jösses! Det är nästan morgon! Peabody kommer snart.
-Alla är utspridda. -Jag fixar det.
-Men jag kommer att behöva… -Ja.
Tillbaka där den hör hemma. Nu saknas bara en sak.
-Ridley, den här är din. -Det är den.
Tack för att ni skyddade dem.
Lystring, allihop.
Peabody är på väg. Alla måste snabbt tillbaka till sina montrar.
-Min kompass! -Mitt jobb är bara…
"Gör si, gör så."
Det där skimret! Jag vet var de två andra är.
-Vad gör familjen Jones här? -Vi bor här.
Vi saknar två artefakter. Har du sett dem, Peabody?
Okej då! De är ändå värdelösa. Går inte att se vad som finns inuti.
Kraften sitter nog i betraktarens öga.
Snart säljer jag museet ändå.
-Då rullar jag runt i pengar. -Vad sa du?
Vad då? Nej, jag längtar till…att få rulla runt i…
…snö!
Ser ni? Jag älskar att rulla runt i snö!
Som ett erkännande av hennes extrema mod och osjälviskhet,
trots stor personlig fara,
förklarar vi härmed Ridley Jones
till museets officiella beskyddare.
Jag hade inte klarat det utan mamma, mormor och vännerna.
Jag lovar att beskydda och tjäna, så länge det här museet finns kvar.
-Hon är en naturbegåvning. -Du hade rätt.
Dino-sagolikt!
Lilla Ridley har blivit stor.
Jag är redo!
Undertexter: Jenny Johansson