EN NETFLIX-SERIE
På en plats full av mystik Väcks det förflutna till liv!
Där finns historiens hjälte Som manar på med sitt driv
Hon räddar vår framtid Och det som funnits förut
Hon är hjälten Stunden är kommen till slut!
Ridley Jones! Vågad, djärv och modig
Ridley Jones! Vaktar museet med stolthet
Ridley Jones! Hennes äventyrslusta är smittsam
Dinosaurier och dronter Och astronautapor vid sin sida
Ridley Jones! I sin kännetecknande hatt
Ridley Jones! Ingen utmaning är för stor
Hon ger inte efter när hon är rädd I äventyr är hon beredd
Kastar sig ut i ett slag För att rädda vår dag
Ridley Jones!
Raketapan.
Så där, nu är den fläckfri!
Bra, Peaches. Vad fin färjan blev. Är allt klart?
Ja. Allt blänker som en nyckelpigas skal.
Ser du fram emot årsdagen för din första rymdresa?
Det kan du ge dig katten på!
Det här är medaljen jag fick, för mitt bananorma mod!
Jag ska fira med att ta mig en åktur.
Det var länge sen.
Wow, en rymdresa! Vem ska du ta med dig?
Jag behöver ingen mer. Jag gillar att flyga ensam.
Oj!
Sa ni nåt om rymddinosaurier?
Va? Nej, det tror jag inte.
Då hörde jag det jag ville höra.
Men du behöver en rymdkompis. Snälla, låt mig följa med!
Är det inte rutin ha en reservkapten?
Jo. Och reglerna ska ju följas.
Sabla regler! Och min hederlighet!
Okej, du får följa med om du klarar träningen.
Vadå för träning?
Åh! Ingen känsel i fejset! Underbart!
-Jag blir yr bara av att se på. -Den farten är inte pälsvänlig.
Dante vill verkligen iväg.
Tur att det är han och inte jag. Jag är rädd för rymdspindlar.
Du har ju varit i rymden.
-Det finns inga rymdspindlar. -Det är det de vill tuta i en.
-Oj! -Han har fått nog.
Hur känns det? Du vill inte åka längre, va?
Jodå. Men snälla, sluta snurra runt!
Ett löfte är ett löfte.
Du får hänga med. Men räkna inte med att få göra nåt.
Det här uppdraget blir det bästa.
Rymdresor handlar om mod,
men samarbete är ännu viktigare.
Jag tar det igen. Samarbete. Eller hur, Peaches?
Visst. Tack ska ni ha. Nu startar vi nedräkningen.
Tjoho!
-Trevlig resa. -Lycka till!
Aj, då. Jag måste bara göra en grej innan vi åker.
Det hinner du inte. Rymden väntar inte på apor.
Eller dinosaurier.
Men det är kris.
Kan du hoppa in för mig en stund? Jag måste kila på toa.
Det känns dumt.
Låtsas vara jag i två sekunder. Ingen kommer att märka nåt.
Va?
Okej.
Där är du ju. Glöm inte att spänna fast dig.
Absolut, polarn. Kör hårt med surfskejtargrejen.
Dante, var är du?
-Mumi-mumma! -Oj!
Hallå, skynda på lite där inne!
Det här är fantastiskt.
Blir du inte sugen på att åka ut, Dudley?
-Tio, nio… -Var är Dudley?
-Va? -…åtta, sju…
-…sex… -Vänta!
-…fem, fyra… -Vänta!
-…tre, två, ett…
Okej. Du är Dudley, inte Dante.
Exakt!
Du har inte tränat!
Precis!
Det gör inget. Jag behöver ingen reserv. Jag klarar mig själv.
Wow!
Piffigt som persikopaj, va?
Anropar Peaches. Kom.
Ridley här. Hör du mig?
Ja.
-Är Dudley med dig? -Ja!
Är det där säkerhetsåtgärder?
Nej, fruktdags.
Allt är finfint.
Gaska upp dig lite nu.
Fågelfrön kanske kan lugna mig.
Hoppsan!
Vi håller kursen. Vi är snart framme.
Syre- och banannivåerna är bra.
Toppen. Hur mår Dudley?
Bra. Oroa er inte.
Dudley! Vad i hela Neptunus hände?
Jag gaskade upp mig.
Det är bra att du har nån med dig, fast det blev fel.
Just nu är det inte så bra.
Håll ut! Jag kommer!
Tack. Kan vi åka hem nu?
Ja, det är nog bäst.
Anropar Ridley.
Vi vänder hemåt. Jag måste bara…
Anropar Peaches.
Är allt bra?
Jag kan inte styra. Spaken är envisare än en åsna som ska bada.
Fröna har fått den att haka upp sig!
Jag kan inte vända!
-Gör det nåt? -Bara om vi vill åka tillbaka.
Förlåt, Peaches.
Det gör inget. Det var därför jag ville åka ensam.
Det är enklare så.
Okej, allihop. Vi måste hjälpa våra vänner.
Jag vet! De kan befalla färjan att flyga.
Det funkar på undersåtar.
Att rusa är snabbaste sättet, men går det när man är tyngdlös?
Eller så kan de glömma sina bekymmer och ha danspartaj!
Ursäkta.
Vänta lite, Peaches.
Jag ska kolla i handboken om…
Aha!
Här har vi det. Man kan vända raketen rätt
för hand, längst ner på färjan.
Okej. Tackar.
Visst. Ibland är det bra med hjälp.
-Du har väl en plan? -Så klart.
Jag ska gå ut genom dörren,
ta mig ner dit och fixa raketen.
Ut? I rymden?
Sitt kvar du. Jag går ut ensam.
Men det står att det krävs två.
Ska du gå ut i rymden ensam?
Ja. Som sagt, det är enklare att jobba ensam.
Puh! Vilket stort steg för apligheten!
Där är den sabla raketen. Nu måste jag bara trycka.
Fjädrar också!
Himmel och pannkaka!
Peaches?
Hur går det?
Jag är här ute på egen hand,
som jag ville, men jag klarar det inte ensam.
Du behöver inte klara dig själv längre.
Vi är ett team. Jag anropar Dudley. Han hjälper dig säkert.
Vad ska jag göra, sa du?
Klättra ut och hjälp Peaches. Du klarar det.
Men asteroiderna, tyngdkraften och rymdspindlarna, då?
Oroa dig inte. Du klarar det.
Peaches behöver dig.
Peaches behöver mig!
Jag kommer, Raketapan!
Bra, Dudley.
Ta dig ända ner.
Dudley? Vad modig du är!
-Tjoho! -Han klarade det!
Toppen. Nu kan du fixa färjan.
Rackarns! Jag klarar det inte ensam.
Förlåt att jag var så otålig förut. Jag trodde att det var lättare ensam.
Nu vet jag att man måste ha en rotetvåa.
Jag var en solo-apa Men det ändrades idag
Bara det är fantastiskt
När en astronaut Samarbetar med ett lag
Så blir det galaktiskt
Jag flyger helst på egen hand
Utan att ha nån rotetvåa hos mig
Men nu vet jag att jag hade fel Det är skönt att ha dig hos mig
Fast en stjärna lyser fint Alldeles ensam
Blir det ännu bättre i sällskap
För när den stjärnan Inte är ensam
Bildas ett lysande landskap
Så bland stjärnorna vi susar fram
Vi är grymma och allt ordnade sig
Vi är ett tvåmannateam
Vad skönt att ha dig hos mig
Vad säger du?
Ger du mig ett vingtag, reservkapten Dudley?
Det vore en ära.
Okej, ett, två, tre… Nu!
-Vi klarade det! -Ja!
Nu måste vi tillbaka in i färjan.
Okej.
Jippi! Raketen funkar igen!
Jippi!
Jag har fått nog av stjärnor nu. Nu drar vi hem.
Tjohoho!
De är tillbaka!
-Ja! -Tjoho!
Ja!
-Ni klarade det! -Vilken kris det blev, Peaches.
Hur tog ni er hem?
Det här är det korta svaret:
Jag hade aldrig klarat det utan min andrepilot,
reservkapten Dudley.
Du kan inte flyga, men jag flyger gärna med dig.
-Åh! -Bra, Peaches!
-Ja! -Dudley!
Maskerade marodörer.
Titta, jag är en bläckfisk!
Bra mask, men akta dig. Jag är en vampyrgiraff.
-En vampiraff. Akta så jag inte biter er! -Nej!
-Jag är en glitterapa! -Jag vill också ha glitter!
Glitter? Finns det glittriga vampyrer?
-Nej! Nu räcker det! -Men herr Peabody…
Glitter är dyrt. Vi betalar per burk.
Lonny, ta allt glitter.
Ska bli. Jag använder min glittergreppare.
Seså. Museibutikens hutlösa priser måste hållas.
Allt är inte guld som glittrar.
En vampyrgiraff borde bita honom.
Hej då! Ha det så kul med masken! Bästa glitterapan nånsin!
Har herr Peabody blivit ännu mer sniken?
Ja, det har han.
Men han rår inte på oss Jones-kvinnor.
Du har rätt.
Nu när vi har stängt, vill jag visa alla min mask.
Oj!
Bli inte nervös nu, men om du klarar det,
blir det här det högsta banantornet genom tiderna!
Det här fixar jag.
Vad bra. Jag skulle vara nervös.
-Dudley! -Förlåt.
Nej. Kom igen, du klarar det.
Om du kan flyga en rymdfärja, så klarar du det här.
Hej på er!
Bananer!
Hej. Det är jag.
Ridley, du skrämmer livet ur den sista dronten.
Förlåt. Jag ville visa er maskutställningen.
Kom, så får ni se.
Här finns masker från hela välden.
De ska vara här hela månaden.
Aisopos. Får jag prova den?
Bäst att låta bli.
Det sägs att maskerna är förtrollade
och det kan hända konstiga saker om man tar på sig dem.
Nu måste jag städa.
Renen halkade på en banan i rotundan.
En banan? Hur tusan gick det till?
Vi kan hjälpa dig, mormor.
Det tackar jag inte nej till.
Hitåt. Till maskutställningen.
Om vi gör nya, kan vi sälja de äkta för stora pengar.
Jag älskar masker! Kan vi prova dem först?
Amara, titta! Armar och ben! Vilken ynnest för en mask!
Jag känner mig pigg som en påskhare!
Fötterna är varma och fulla av skutt!
Hurra!
Nu leker vi!
Äntligen klart!
Jag vill inte se en enda banan till.
-En sån härlig dag! -Va?
Gå hitåt! Nej, hitåt!
Va?
Är det herr P och Lonny med masker från utställningen?
Fru Amara, det här är underbart!
Knappast, Aisopos.
Amara och Aisopos? Maskerna heter det.
-Förtrollningen! Mormor varnade oss. -Omöjligt.
Är det maskerna som får dem att springa runt?
Hoppsan!
Det verkar så.
Vi måste ta maskerna innan de förstör nåt.
Och innan de gör sig illa.
Det vore knappast värsta tragedin om det hände dem nåt.
Titta där!
Det är kul att ha en kropp!
Titta vad jag kan göra.
Imponerande! Titta här, då!
Hallå, masker.
Jag heter Ridley. Jag undrar om ni…
Ansiktet saknar mask!
Vi kan inte lita på nån utan mask. Vi borde fly. På ett fånigt sätt.
-Va? -Följ efter Peabody!
Och Lonny!
Oj, då!
Efter dem!
Spanarna!
Titta! Musikinstrument!
Nu när vi har händer, kan vi spela!
Om musik är kärlekens mat…
Spela på!
Va?
Spring!
Kom igen!
Nej, vänta!
Vänta!
De kom undan, men ute i Serengeti kan de inte förstöra museet.
Vi måste kolla att de är okej.
Framåt, spanarteamet!
Okej, då.
Vilka underbara vidder!
Och vilka fina katter!
Dansa med oss, sköna kattdjur.
-De är inte sköna, utan skoningslösa! -Vi är i fara! Spring!
Åh, nej, lejon! Vi måste rädda dem.
Är det så klokt?
Ska vi utsätta oss för fara för att hjälpa Lonny och Peabody?
De har ställt till med en massa problem.
Jag vet. De är jobbiga.
Men man måste hjälpa folk även om man inte gillar dem.
Det finns gott om människor Man inte samsas med
Men man ska ändå va' snäll Och låta andra va' i fred
Vi ska skydda varann Även om nåt går snett
Försök alltid göra det som är rätt
När nån är illa ute Ska man hjälpa till
Då gör man det man kan Och sen gör man lite till
Herr Peabody och Lonny Roligare kan man vara
Men vi måste hjälpa dem När de är i fara
Vi måste rätt och slätt Glömma det som skett
Försök alltid göra det som är rätt
Oj, vilka kloka ord från Ridley!
Som museets beskyddare måste vi skydda…
…Peabody och Lonny.
Fred kan jaga bort lejonen.
Du, jag är en stor bison,
men vi är gräsätare. Vi bråkar inte med lejon.
Även om vi skrämmer bort lejonen, måste vi få tag i maskerna.
Maskerna? Där har vi det. Kom! Det är pysseldags!
Hur går det för er?
-En gnu! Morr! -En robot!
-Ett träskmonster! -En gnu till.
Jag kunde inte bestämma mig.
Vampyrgiraff. Bra jobbat. Nu räddar vi dem.
Försvinn, otäcka katt!
Hallå, lejon! Jag är en gnu!
Mumma! Kom och ta oss!
Påbörjar nedräkning. Tio, nio, åtta…
Tre, två, ett. Kör!
Hallå där!
Läget?
Titta. Fler masker.
Åh, de ser pålitliga ut.
Hallå! Följ med oss. Vi ska ha en maskfest.
Där finns inga lejon.
Det låter underbart!
-Kom, då! -Härligt!
Hurra!
De har inga masker.
Men de räddade oss, så de är nog inte så farliga.
Förlåt att vi lurades. Vi ville hjälpa er.
Och stoppa er från att förstöra museet.
Vi ber om ursäkt.
Vi tappade visst huvudet när vi fick armar och ben.
Ja. Det ska bli skönt att gå tillbaka till utställningen.
Men då måste jag förklara allt för Lonny och Peabody.
Göm er, så försöker jag reda ut det.
Ropa om du behöver oss.
Är ni redo?
Lonny! Vad är det här?
Herr Pillerburk… Nej, Peabody…
Va? Vad gör vi här?
Vet ni inte hur ni kom hit?
Jag tog bussen till museet som vanligt.
Minns ni inte att ni sprang runt
och blev jagade av lejon?
Va? Fåna dig inte. Jag skulle aldrig… Masker!
Jag vet inte varför, men de känns läskiga nu.
Nu minns jag. Jag har nåt viktigt att göra.
Nån annanstans. Inte här.
Det låter bra.
Vänta. Har du kvar glittret du tog?
Ja.
-Ja. -Varsågod!
Bra. Det är dyrt…
En glitterbomb!
Lonny!
Jag har inga händer nu, men de förtjänar en applåd.
Det var en storslagen sorti.
Hallå, masker. Vi lovade er en fest.
Så nu ska ni få en!
-Tjoho! -Ja!
Ska vi dansa?
Om musik är kärlekens mat…
Spela på!
Undertexter: Love Waurio