‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫"במקום מלא מסתורין‬
‫שבו העבר מתעורר לחיים‬
‫יש גיבורה של ההיסטוריה‬
‫שמוכנה לשגשג‬
‫היא מצילה את העתיד שלנו‬
‫על ידי הגנה על העבר‬
‫היא גיבורה שהרגע שלה הגיע סוף סוף‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫מלאת תעוזה וגם אומץ‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שומרת על המוזיאון בגאווה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫ההרפתקנות שלה מידבקת‬
‫דינוזאור, דודו ושימפנזה אסטרונאוטית לצידה‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫חובשת את כובע הפדורה המוכר‬
‫רידלי ג'ונס‬
‫שום אתגר לא יעמוד בדרכה‬
‫היא לעולם לא תיכנע לפחדיה‬
‫היא זורחת כשהרפתקה מתקרבת‬
‫מזנקת לקלחת‬
‫ואז מצילה את המצב‬
‫רידלי ג'ונס!"‬
‫הטוב, הרע והכרכרה.‬
‫כן!‬
‫אני לוהט. עומד להתפוצץ.‬ ‫-וואו!‬
‫העיניים של המוזיאון, אתם מוכנים לראות‬
‫את תרגיל הסקייטבורד הכי מגניבוזאורוס שיש?‬
‫מוכנים!‬
‫אז תחזיקו חזק‬ ‫כי אתם עומדים לחזות ב"התפרצוזאור"!‬
‫מומיה-דהים!‬ ‫-ראו! ה"התפרצוז...‬
‫אני אתפוס אותך!‬
‫תודה, רידלי. זה היה קרובטיקון.‬
‫הבליטה הזאת תמיד הייתה שם?‬
‫היא בהחלט חדשה ומוזרה.‬ ‫כדאי שאימא תראה את זה.‬
‫מה זה הדבר הזה, לכל הרוחות?‬
‫זו בליטה שנוצרה על ידי אחד השורשים‬ ‫של בית העץ שלנו.‬
‫הם בטח ארוכים ממש!‬
‫ארוכים ועתיקים.‬ ‫למעשה, זה העץ העתיק ביותר בעיר.‬
‫המוזיאון נבנה סביבו.‬ ‫הוא עמוד השדרה של המקום.‬
‫עמוד שדרה יקר שאני מתכוון לעקור. מי יודע‬ ‫כמה שורשים עוד יצוצו. הוא חייב לעוף!‬
‫אבל מר עץ-בודי... כלומר, פיבודי,‬ ‫זה הבית שלנו!‬
‫במשך דורות!‬
‫כבר החלטתי. אני לא אבזבז הון על העץ הזה.‬
‫הוא ייעקר מחר בבוקר.‬
‫עכשיו, סלחו לי, יש לי קבלות נהדרות לספור.‬
‫מר פיבודי. תיזהר מ...‬
‫הבליטה.‬
‫רכשת אויב רב-עוצמה היום, עץ.‬ ‫מעולם לא אהבתי טבע.‬
‫אימא, אולי נוכל לשלם כדי לטפל בעץ?‬
‫אביא את קופת החיסכון שלי. היא כמעט מלאה...‬ ‫-אני מצטערת, אבל אין לנו מספיק כסף.‬
‫רגע. זה אומר שנפסיד את הבית שלנו?‬ ‫-אני חוששת שכן.‬
‫אבל איך נגן על המוזיאון אם אנחנו לא בתוכו?‬ ‫-אני לא יודעת, אבל נמצא דרך.‬
‫זה מה שקורה כששמים רווחים לפני אנשים.‬
‫כדאי שאתחיל לארוז.‬
‫רה ישמור! מר פיבודי‬ ‫לא יכול פשוט לפרק אותנו ככה!‬
‫עושה לי חשק לנחור!‬
‫לב האבן שלו קשה יותר מכל הירחים של צדק.‬
‫אני מקווה שאת ואימא וסבתא שלך‬ ‫לא תעברו רחוק מדי.‬
‫תבואו לבקר את ציפור הדודו האהובה עליכן‬ ‫כדי לוודא שהיא עדיין יחידה במינה?‬
‫המשפחה שלי לא זזה מפה.‬ ‫אני אמצא כסף להצלת העץ שלנו. איכשהו.‬
‫מה לעזאזל?!‬
‫דרך אגב, מה לעזאזל זה עזאזל?‬
‫אין לי מושג!‬
‫הי, מא. הי, פא!‬
‫הלו, רידלי!‬
‫מי שם את פס ההאטה הזה כאן?‬ ‫יש לנו שלל להחביא.‬
‫"שלל", כן?‬
‫מה לגבי השלל שלנו?‬
‫את ופא מומחים במציאת אוצרות נסתרים, נכון?‬
‫הכי טובים במערב... של המוזיאון. גם במזרח!‬
‫תוכלו לעזור לי למצוא שלל?‬ ‫כדי להציל את הבית שלי.‬
‫כמובן שנעזור להציל את הבית שלך.‬ ‫לג'ונסיות יש לב טוב.‬
‫אנחנו בדיוק מחפשים אוצר מיוחד‬ ‫וצריכים עזרה.‬
‫וכשמדובר באוצרות, כל הקודם זוכה.‬
‫נתחלק איתך בצורה הוגנת.‬
‫נלחץ ידיים.‬ ‫-עשינו עסק.‬
‫אי אפשר להתחרט.‬ ‫אך מוטב שאזהיר אותך, גברת קטנה.‬
‫לא יהיה קל למצוא את אותו אוצר.‬
‫למה היא צוחקת? זה מקריפ.‬
‫רק להנהן ולחייך.‬
‫ברוכה הבאה למחבוא הסודי שלנו!‬
‫חלל התצוגה הישן.‬
‫תמיד תהיתי מה יש כאן. תראו את הברקת הזאת!‬
‫שווה הון עתק,‬ ‫אבל היא נמצאת באותו מכרה ישן.‬
‫יהיה קשה בפנים. אפילו עבור הרפתקנית כמוך.‬
‫אני מגינה של המוזיאון, זוכרים? קטן עליי.‬
‫קדימה, צוות.‬
‫אף פעם לא נמאס.‬
‫מסילה של עגלת פחם...‬
‫אבל, כאילו, אין עגלות?‬
‫תצטרכו ללכת ברגל.‬
‫שימו עין על הכרכרה שלנו.‬ ‫גילינו נתיב קטן משלנו.‬
‫קדימה, סוסימים.‬
‫פיצ'ס? תוכלי להדריך אותנו במכרה הרעוע הזה?‬
‫מצטערת, חומד.‬
‫המכרה הזה מתפרק מהר יותר‬ ‫מלחם הקופים המפורסם של סבתא שלי.‬
‫טוב, "עיניים". פשוט נלך לאט‬ ‫ולא נעשה תנועות פתאומיות.‬
‫מגניב!‬
‫אוי לא!‬
‫טעות שלי. כלומר, טעות של ראלף.‬ ‫כלומר, טעות שלנו.‬
‫זה לא טוב.‬
‫פשוט צריך ללכת כמו המצרייה הזאת.‬
‫כמעט...‬
‫אני חושש.ת שהמנהרה כבר לא בגודל-דינו.‬
‫פרד צודק.ת.‬ ‫דנטה, תחזור לרוטונדה. נתראה בקרוב.‬
‫מבאס לפספס את ציד האוצרות.‬ ‫בהצלחה אחים ואחיות.‬
‫אני לא מומחה למכרות נטושים,‬ ‫אבל לדעתי הגענו לדרך ללא מוצא.‬
‫הדרך הכי מפחידה.‬
‫דיו!‬
‫מראה יכול להטעות. פנו דרך לביזון!‬
‫מהר! לא יכול.ה להחזיק עוד הרבה.‬
‫אני לא מאמין שאני אומר את זה, אבל רידלי,‬ ‫איסמת, לכו! אני אשאר פה ואעזור לפרד.‬
‫דדלי? אתה בטוח?‬
‫לא, אבל אעשה זאת למען הבית של רידלי!‬ ‫-תודה לכם. נתראה כשנחזור.‬
‫הנה הכרכרה!‬
‫כדאי שתעמדו בקצב.‬
‫אוי, לא!‬
‫רגע. הרבה יותר טוב.‬
‫את יודעת מה קורה למלכה הזאת בחושך.‬ ‫-איסמת, חכי!‬
‫תודה. אני גם לא חובבת גדולה‬ ‫של נפילה לבורות ללא תחתית.‬
‫גם אני לא. אני לא רואה דרך לעבור לצד השני.‬
‫אלא אם נוכל לעוף.‬
‫אולי נוכל להשתמש בתכריכים שלי!‬
‫פריט האופנה הזה עומד להפוך לאומגה.‬
‫רעיון מצוין.‬
‫יש!‬
‫מגניב.‬
‫אבל מה איתך?‬
‫את חייבת למצוא את האוצר עד הבוקר,‬ ‫או שבית העץ ייהרס.‬
‫כל צוות העיניים ויתר על ההרפתקה‬ ‫כדי לעזור לך.‬
‫אנחנו יודעים כמה חשוב העץ הזה.‬
‫הוא עמוד השדרה של המוזיאון. לא אאכזב אתכם.‬
‫הנה אני באה!‬
‫תדאגי שפרד ודדלי יזיזו את הסלע,‬ ‫אפגוש אתכם במוזיאון.‬
‫בהצלחה בהסתערות על המכרה הישן והרעוע!‬
‫אין בורות ללא תחתית. אין חומת סלעים.‬
‫רידלי! כאן!‬
‫ברוכה הבאה לתחנה האחרונה.‬
‫חציתם את המכרה הישן בכזאת קלות.‬
‫אז למה אתם זקוקים לעזרתי? ואיפה אבן החן?‬
‫לדעתנו היא מאחורי אותו דלי גדול.‬ ‫והוא כבד מדי בשבילנו.‬
‫זה לא דלי. זו עגלת פחם.‬
‫הנה היא.‬ ‫-אנחנו עשירים!‬
‫וואו! הברקת. היא יפהפה.‬
‫היא תקועה בקיר.‬
‫נצטרך עוד כוח כדי להוציא אותה.‬ ‫-יש לנו כוח בשבילך.‬
‫נעשה היי-הופ בשלוש.‬
‫אחת, שתיים...‬
‫היי-הופ!‬
‫תפסתי!‬
‫אוי לא, המכרה. הוא קורס!‬
‫כדאי שנתחפף מפה!‬
‫סלעים!‬
‫חור עצום במסילה. תחזיקו חזק!‬
‫הצלחנו!‬ ‫התחנה הבאה, בית העץ של משפחת ג'ונס.‬
‫אימא. תראי מה מא ופא ואני‬ ‫מצאנו במכרה הישן.‬
‫אוצר! נוכל למכור אותו ולהציל את הבית.‬
‫זאת חתיכת ברקת. בטח שווה הון תועפות.‬
‫אבל לא אוכל לקבל אותה.‬ ‫-למה?‬
‫מא ופא אמרו שכשמדובר באוצרות,‬ ‫כל הקודם זוכה.‬
‫האבן הזאת היא ממצא חשוב, לא שלל.‬
‫ואנחנו, נשות ג'ונס, מגינות, לא ספסריות.‬
‫זה לא תפקידנו למכור ממצאים.‬
‫אנחנו נותנות בית לממצאים‬ ‫שמסבירים את ההיסטוריה.‬
‫"הצלחת לחשוף אבן חן יקרת ערך ונדירה‬
‫חשיבותה האמיתית היא לספר את סיפורה‬
‫מתחת לכיפה נשמור אותה לעד‬
‫בית הוא משהו שמגיע לכל אחד‬
‫אנו הג'ונסיות שואפות לשמור‬‫ ‬‫ולגונן‬
‫על הדינוזאור ועל הדודו ועל העבר להישען‬
‫אנו חולקות את מעשיותיהם‬ ‫עם כל האנשים, צעירים ומבוגרים‬
‫כי לכולם מגיע שיספרו עליהם סיפורים‬
‫הם מלמדים אותנו לקחים‬
‫ובשמחה נלמד אותם‬
‫ואם נמצא להם בית טוב יותר נחזיר אותם‬
‫מקום שיהיה שלך לא משנה לאן תצעד‬
‫בית הוא משהו שמגיע לכל אחד"‬
‫את צודקת.‬
‫כל הקודם זוכה זה לא משהו‬ ‫שמגינה של המוזיאון צריכה לומר או לעשות.‬
‫ותחשבי על זה. אם נמכור את האבן,‬ ‫הקונה יהיה היחיד שיוכל לראות אותה.‬
‫עדיין נוכל להשתמש באבן‬ ‫כדי לגייס כסף להצלת הבית שלנו‬
‫בכך שנציב אותה בתצוגה.‬
‫כך נוכל להגן על הממצא‬ ‫וגם לחלוק אותו עם אנשים.‬
‫זה רעיון נפלא, גברת ג'ונס.‬
‫בוקר טוב, ג'ונסיות. מוכנות לומר "ביי"‬ ‫לעץ יוצר הבליטות הזה?‬
‫אין בזה צורך.‬ ‫-הודות לתצוגת אבן החן האבודה.‬
‫המוזיאון מחזיק עכשיו באבן ברקת‬ ‫יפהפייה ויחידה במינה.‬
‫שלום!‬
‫כבר מכרנו כרטיסים לכל הקיץ.‬
‫וזה מספיק כסף כדי לטפל בעץ שלנו‬ ‫למשך זמן רב.‬
‫וואו! אני ארוויח כל כך הרבה כסף.‬ ‫אאוץ'! מה זה היה?‬
‫מה היה מה?‬
‫אז העץ שלנו יכול יישאר?‬ ‫-כן, הוא ישאר.‬
‫יש!‬ ‫-צוות "עיניים", שמעתם?‬
‫מומיה-דהים!‬ ‫-הידד!‬
‫תודה למא ופא שחלקו איתנו את הברקת.‬ ‫ועכשיו ילדים מכל מקום יוכלו לראות אותה.‬
‫באסה.‬ ‫-הכול בשביל האורחים החמודים האלה.‬
‫ולצוות העיניים שלי.‬
‫בלי העזרה שלכם,‬ ‫לא הייתי מצליחה להציל את בית העץ.‬
‫בשביל מה יש חברים?‬ ‫-בכל עת.‬
‫רק לא כאן.‬
‫אימא, אני שמחה שאנחנו מוסרות דברים.‬ ‫אבל אפשר לעשות מכירת חצר אם גרים בעץ?‬
‫אני רק יודעת שהגיע הזמן לעשות סדר פסח.‬
‫לשמור או למסור?‬ ‫משקולת נייר מאי הפסחא. היא מסבה אושר?‬
‫כן. לשמור. הוא נראה בדיוק כמו לו.‬
‫מפת אוצר ישנה של האמזונס?‬
‫לשמור. אין לדעת מתי תלכי לאיבוד באמזונס.‬ ‫ואי אפשר לבקש הכוונה מפיראנה.‬
‫נוצות דודו ישנות?‬ ‫-לזרוק.‬
‫רידלי, זו הכרבולית שלך!‬
‫המה שלי?‬ ‫-כרבולית. שמיכת התינוקות שלך. כשהיית קטנה?‬
‫לקחת אותה לכל מקום. זה היה חמוד כל כך.‬
‫לזרוק.‬
‫מה? אבל זו הכרבולית שלך.‬
‫אימא! אני חושבת שאני קצת גדולה מדי‬ ‫לשמיכת תינוקות.‬
‫חוץ מזה, אני מגינת מוזיאון עכשיו.‬
‫הרפתקה היא השמיכה שלי‬ ‫והסכנה היא הכרית שלי.‬
‫נעלי התינוקות שלי.‬ ‫אני לא מאמינה שהייתי קטנה כל כך.‬
‫מומיה-דהים!‬
‫מה קורה שם?‬
‫מה את רואה?‬
‫היי, צוות "עיניים"! מה המצב?‬
‫אנחנו מנסים את מכונת המציאות המדומה החדשה.‬
‫לפחות היינו אם נסיכה מסוימת‬ ‫לא הייתה משתלטת על המשקפיים.‬
‫זו מציאות, אבל היא מדומה.‬
‫תקלטי את זה במוח הגדולוסלי שלך.‬ ‫כי יעוף לך הסכך!‬
‫מציאות מדומה זה די מגניב.‬
‫כן, מר פ' קנה אותה עבור תצוגה חדשה.‬
‫אני לא מאמינה שאני אומרת את זה,‬ ‫אבל פיבודי עשה משהו טוב.‬
‫מוזר.‬
‫זה היה אדיר ממש!‬
‫תני לי לנסות.‬
‫וואו, בנאדם! הכול נראה אמיתי כל כך‬ ‫ומרגיש אמיתי כל כך.‬
‫כי זה אמיתי! להוריד ידיים מהקרניים!‬
‫אופס. סליחה. רוצה לנסות, רידלי?‬
‫בטח שאני רוצה.‬
‫בהחלט לא.‬
‫מר פיבודי!‬
‫יש מר פיבודי מדומה?‬
‫למה לא משתמשים בטכנולוגיה לדברים טובים?‬
‫לא! אני שומעת אותו.‬ ‫כאן, בחיים האמיתיים. להתחבא!‬
‫אני רק אומרת שאם אתה מתכוון לפתוח‬ ‫תצוגה חדשה, תודיע לנו קודם.‬
‫אני פותח את תצוגת המציאות המדומה‬ ‫כדי להפוך את המוזיאון למודרני ורווחי יותר.‬
‫כלומר, כיפי יותר.‬
‫בואי נתחיל לבנות שם, לוני.‬ ‫איפה שהגרוטה הזאת נמצאת.‬
‫כן, מר פ'!‬
‫רגע, זו לא גרוטה, זה אנני-לקטרונית.‬
‫היא קיבלה את פני האורחים‬ ‫ביום פתיחת המוזיאון...‬
‫היא פרק חשוב בהיסטוריה. בהיסטוריה שלנו.‬
‫היא בולטת כמו חצ'קון.‬
‫היא לא מתאימה‬ ‫למוזיאון המלוטש והמודרני שאני בונה.‬
‫היפטרי מהמוצג הזה‬ ‫או שאפטר ממך בשמחה. בואי, לוני.‬
‫אוי לא. לא שוב!‬
‫אנני חשובה לך מאוד, נכון אימא?‬
‫כמה אהבת לברך את אנני לשלום.‬ ‫קשה לדמיין את המוזיאון בלעדיה.‬
‫אל תדאגי. נמצא דרך להציל אותה. אני מבטיחה.‬
‫אל תדאגו לי.‬
‫ברכות, נשות ג'ונס‬ ‫וברוכות הבאות למסדרון 3-סי.‬
‫ביתם של כמה מוצגים ראויים לציון,‬ ‫כולל אותי, אנני-לקטורנית. שלום!‬
‫את לא צריכה לעשות לנו סיור.‬ ‫אנחנו גרות כאן, זוכרת?‬
‫נכון. סליחה, כוחו של הרגל.‬
‫בכל מקרה, שמעתי מה מר פ' אמר,‬ ‫ואל תטרחו כדי להציל אותי.‬
‫אני חלק מהמוזיאון הזה כבר שנים.‬
‫לא אכפת לי לצאת להפסקה.‬ ‫חוץ מזה, אולי מר פיבודי צודק.‬
‫אני לא משתלבת עם כל המוצגים החדשים האלה.‬
‫רגע, יש לי רעיון.‬
‫מר פיבודי אמר שאת בולטת מדי‬ ‫לצד טכנולוגיית המציאות המדומה, נכון?‬
‫אז אנחנו צריכות למצוא‬ ‫חלק במוזיאון שבו תשתלבי יותר.‬
‫אם זה אפשרי לדעתך.‬ ‫-זה חייב להיות. לא אתן להם להיפטר ממך.‬
‫תחנה ראשונה היא תצוגת הטונדרה.‬
‫תוכלי לעבור לכאן, ובמהלך היום,‬ ‫תקדמי את פני האורחים ותספרי על התצוגה.‬
‫כמו למשל שהוא התגלה לפני 5,000 שנה‬ ‫על ידי מריאן טונדרה‬
‫אחרי שסוס ים גנב את הפריזבי שלה.‬
‫וואו, באמת?‬
‫רגע. דדלי! זה לא נכון.‬
‫סליחה. כשאני לא יודע משהו,‬
‫אני לרוב ממציא דברים‬ ‫בתקווה שאני צודק ואני תמיד טועה.‬
‫זה חדש בשבילי. אבל אני אנסה.‬
‫איך הולך במקום החדש שלך?‬
‫נהדר. בדיוק הזמנתי את ילדי למורסון‬ ‫לבקר בטונדרה וליהנות מנפלאותיו.‬
‫הם משחקים שם עכשיו.‬
‫שם? אוי לא!‬
‫מנוסת בהלה!‬
‫סליחה. אני מניחה שהייתי קצת מזמינה מדי?‬
‫כן!‬ ‫-קדימה!‬
‫זה מקום נהדר לאנני.‬ ‫גם הרכבת נמצאת כאן כבר שנים.‬
‫ברכות. וברוכים הבאים לרכבת המוזיאון.‬
‫זה העתק של מנוע קיטור שנמצא בדרך כלל...‬
‫כנהגת קטר, את לא אמורה להסתכל על הכביש?‬
‫למעשה, רכבות קיטור נוסעות על מסילות‬ ‫ולא על כבישים.‬
‫אבל אולי מאחר שזו רכבת מוזיאון,‬ ‫היא לא תיסע על...‬
‫אוי לא!‬ ‫-זהירות!‬
‫בנאדם!‬
‫כולם בסדר?‬
‫נראה לי.‬ ‫-כן.‬
‫מישהו יכול לעצור את הרוטונדה?‬
‫אני אשמח לרדת.‬
‫ניסינו בכל מקום.‬
‫בכל רחבי המוזיאון.‬
‫החל מבית הגידול לשנבובים‬ ‫ועד לתצוגת זימבבואה.‬
‫ועדיין לא מצאנו‬ ‫מקום מגניב שאנני תוכל להיזרק בו.‬
‫אבל אסור לנו לוותר.‬
‫אימא צודקת. אנחנו...‬
‫אנני, על מה את מסתכלת?‬
‫רק מתרשמת מהמראה היפה של השלג.‬
‫תצוגת הקוטב הצפוני מדהימה, לא?‬ ‫מעולם לא הייתי שם.‬
‫לא מצאנו מקום שמתאים לך במוזיאון‬
‫כי אין מקום מתאים בתוך המוזיאון.‬
‫נכון! מעולם לא יצאתי לעולם שבחוץ.‬
‫אני חושבת שעכשיו אני רוצה לחקור‬ ‫את מה שמעבר למוזיאון.‬
‫אז כדאי שתלכי.‬ ‫נעזור לך לארוז ונבוא להיפרד ממך.‬
‫נהדר!‬ ‫-כן!‬
‫לדעתי אני מוכנה.‬ ‫תודה על כל הציוד, רידלי. להתראות, כולם!‬
‫ותודה שהגעתם למסיבת הפרידה שלי.‬ ‫דאגו להחתים את כרטיס החניה בדרך החוצה ו...‬
‫אנני!‬
‫נכון. כבר לא בתפקיד המברכת.‬ ‫-חוץ מזה, אין לנו מכוניות.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה להישאר עוד קצת?‬
‫אני מוכנה ללכת, שרה.‬ ‫תודה על כל השנים הנפלאות.‬
‫שיהיה לך טיול מומיה-צלח!‬ ‫-נתראה!‬
‫שמרי על עצמך!‬
‫רגע. לא!‬
‫אימא!‬
‫מה?‬
‫שרה, מה את עושה פה?‬ ‫-את לא יכולה לעזוב. קר בקוטב הצפוני.‬
‫ויש דובים שנראים חמודים בתמונות,‬ ‫אבל בעצם הם ענקיים ו... רגע, לא לזוז.‬
‫טוב, אנני, אנחנו על קרח דק.‬
‫יהיה בסדר. פשוט תתקדמי לכיווני באיטיות.‬
‫לאט.‬
‫עכשיו רוצי!‬
‫ברכות, וברוכים הבאים לאסון קולוסלי.‬ ‫מה לעשות?‬
‫אל תדאגי. אנחנו בדרך!‬
‫כן, אנחנו בדרך!‬
‫פינגווינים, עשו את הקטע שלכם.‬
‫רידלי! איפה...?‬
‫מישהו הזמין חילוץ פינגווינים?‬
‫את בסדר?‬
‫עכשיו כן.‬
‫עכשיו לדחוף!‬
‫לא הייתה לי הרפתקה ארקטית כזאת‬ ‫כבר הרבה זמן.‬
‫רק רציתי לגרום לאנני‬ ‫לשקול מחדש את עזיבת המוזיאון.‬
‫למה התנגדת כל כך לעזיבה שלה, אימא?‬
‫המון דברים קורים בזמן האחרון.‬ ‫כל המוצגים החדשים, הטכנולוגיה, ואת.‬
‫אני?‬
‫את גדלה מהר כל כך,‬ ‫וכבר מגינה של המוזיאון לכל דבר.‬
‫אני מניחה שפשוט לא רציתי שעוד משהו ישתנה.‬
‫אימא, אם דברים לא היו משתנים,‬ ‫לא הייתי יודעת על כל זה,‬
‫או רוכשת את כל החברים החדשים, או מצליחה‬ ‫להציל אותך בעזרת כישורי המגינה שלי.‬
‫שינוי יכול להיות לטובה.‬
‫"כשכל זה היה בראשית‬
‫מאז דברים השתנו ובגדול‬
‫גם אם ראשי מסתובב כמו תקליט‬
‫בשמחה אעשה שוב את הכול‬
‫דברים יסתדרו, זאת התשובה‬
‫שינוי יכול להיות לטובה‬
‫לא קל לעבור שינוי כה גדול‬
‫אבל אני מתקרבת אלייך ככל שאני ממשיכה לגדול‬
‫דברים יסתדרו, זאת התשובה‬
‫שינוי יכול להיות לטובה‬
‫שינוי יכול להיות כמו חלום בלהות!‬
‫אבל שינוי הוא משהו שחייב לקרות‬
‫דברים יסתדרו, זאת התשובה‬
‫שינוי יכול להיות לטובה"‬
‫ברוך שובכן ליבשה.‬ ‫אני שמחה כל כך ששתיכן בסדר.‬
‫טוב מתמיד. הודות לביתי.‬
‫סליחה שניסיתי לעצור אותך, אנני.‬ ‫מגיע לך לראות עולם.‬
‫הארת את המוזיאון הזה זמן רב,‬
‫אבל שינוי יכול להיות לטובה.‬ ‫שיהיה לך טיול מהנה.‬
‫תודה.‬
‫נסיכה, את משתלטת על המשקפיים. שוב!‬
‫זה "מלכה" ואני רואה איך יהיה‬ ‫לשלוט על מאדים. זה די מוצא חן בעיניי.‬
‫אימא, מה שלומך?‬
‫אני בסדר. רק מתגעגעת קצת לאנני.‬
‫יש לנו הפתעה בשבילך.‬
‫"הפתעה"?‬
‫אני... טוב, אני במוזיאון…‬
‫זאת אנני!‬
‫ברוכים הבאים למוזיאון.‬ ‫נפתחה תצוגה חדשה בנושא פלנקטון.‬
‫אז אל תשכחו לקפוץ לחנות‬ ‫ולרכוש לעצמכם מזכרת קטנה.‬
‫איך...?‬
‫רידלי הקליטה אותה לפני שעזבה‬ ‫והעלתה את זה למציאות המדומה.‬
‫עכשיו היא תוכל לברך‬ ‫את האורחים במוזיאון עוד הרבה שנים.‬
‫וכשתתגעגעי אליה, תוכלי לראות אותה כאן.‬
‫רידלי.‬
‫לאן נעלמה הכרבולית של רידלי?‬
‫אני יודעת ששמתי אותה פה ו...‬ ‫רידלי, ראית...?‬
‫יש דברים שלא משתנים.‬
‫תרגום כתוביות: מאיה קציר‬