‎UN SERIAL ANIME ORIGINAL NETFLIX
‎DUPĂ O CREAȚIE DE TSUINA MIURA ‎ILUSTRATĂ DE TAKAHIRO OBA
‎„Nu înțeleg lumea asta.”
‎Numărul format nu poate fi contactat.
‎Telefonul poate fi închis sau în afara ariei de acoperire.
‎Numărul format nu poate fi contactat…
‎Cum? Nu dau de mama sau de tata?
‎FRATELE MAI MARE
‎- Yuri? ‎- Rika?
‎Ajută-mă, Rika!
‎Nu dau de mama sau de tata.
‎Eram la școală,
‎dar dintr-odată sunt undeva, ‎pe un zgârie-nori.
‎Sunt pe acoperiș, nu înțeleg nimic!
‎Ce să fac?
‎Liniștește-te, Yuri!
‎Deci ești aici, în lumea asta?
‎„Lumea asta”?
‎Și tu ești aici?
‎Da. Ascultă-mă, Yuri!
‎Ești mult mai calmă și mai curajoasă decât te crezi.
‎Ascultă-mă cu atenție!
‎În primul rând, lumea asta e reală. Nu e un vis sau o iluzie.
‎Cum?
‎Am încercat mai multe clădiri, dar scările care coboară sunt blocate.
‎Nu putem ajunge jos.
‎COBORÂREA INTERZISĂ
‎Nu găsesc nici lifturi.
‎Clădirile…
‎sunt conectate cu punți mobile
‎Ajutor!
‎Nu! Lasă-mă!
‎Ce vrei de la mine?
‎Oprește-te, te rog!
‎Oprește-te!
‎Pleacă!
‎Ce-i ăla? Vreun nebun?
‎- Iartă-mă! ‎- Yuri, ce este?
‎E un ciudat cu o mască.
‎Este o Mască?
‎- Te-a văzut? ‎- Nu, sunt suficient de departe.
‎Dar doamna nu e.
‎Ascultă-mă, Yuri!
‎- Nu! ‎- Masca nu vrea să ucidă.
‎- Cum? ‎- De fapt…
‎Masca vrea ca noi…
‎De ce e gardul lipsă aici?
‎…să fim împinși de disperare…
‎Nu!
‎…și să ne sinucidem, sărind în gol.
‎Yuri, ești bine?
‎Adună-te! Yuri, mă auzi?
‎Da. Sunt bine.
‎Înțeleg ce spui, Rika.
‎Ascultă. Am să ies acum să te caut.
‎- Rămâi în siguranță până te salvez. ‎- Bine.
‎Vezi o clădire mai înaltă de acolo?
‎Da, o văd.
‎- Să vedem unde ești. ‎- Ce?
‎Yuri, ce s-a întâmplat?
‎Yuri!
‎- Hei! ‎- Vai, nu!
‎Yuri, mă auzi?
‎Rika?
‎Yuri! Ce s-a întâmplat? Ce…
‎Dă-mi-l înapoi!
‎Rika!
‎Trebuie să scap!
‎Dacă e de fapt un vis?
‎Poate mă trezesc dacă sar de aici.
‎Ce?
‎Rămâi în siguranță până te salvez.
‎Nu! Nu voi muri înainte să-mi văd fratele!
‎Mă doare…
‎Hei, tu!
‎Ești bine?
‎Da!
‎Ești rănită?
‎Sunt bine. Mulțumesc!
‎Mă bucur că am ajuns la timp.
‎Domnule, v-am ajuns din urmă în sfârșit!
‎Mizushita!
‎Da?
‎Nu se poate ca un polițist ‎să se teamă de înălțimi și poduri mobile.
‎- Ce bine! ‎- Scuze!
‎Nu mai sunt singură.
‎Cine erau mascații ăia?
‎Nu știu.
‎Asta e o sabie japoneză adevărată.
‎Deci nici Măștile nu supraviețuiesc ‎unei asemenea căderi, nu?
‎Așa se pare.
‎Ia stai, cad?
‎Pământul se apropie!
‎A murit.
‎Asta e. Ce-mi pasă mie?
‎Pot să fiu singur cu o liceeană.
‎E o șansă unică în viață.
‎Ia stai așa!
‎Te comporți nebunește.
‎Firește că nebunește!
‎Am fost adus în lumea asta nebună!
‎Dar mă simt minunat acum.
‎A murit și șeful meu enervant.
‎- Așa. Stai la perete. ‎- Poftim?
‎Stai lângă peretele ăla, la naiba!
‎Apoi dă-ți jos bluza.
‎Mai repede dacă nu vrei să mori!
‎Nu te mișca, bine?
‎Să nu te înjunghii mortal.
‎N-aș putea face asta în lumea reală!
‎- Bravo! Acum dă-ți jos chiloții. ‎- Cum?
‎Dă-i jos mai repede!
‎Ține fusta pe tine, bine?
‎Și șosetele.
‎E mai bine decât să mor.
‎Mai repede, să nu vină o Mască!
‎Se pare că au doar arme inferioare.
‎Cu sabia asta japoneză și pistolul meu,
‎poate că sunt invincibil!
‎Rika!
‎De acum încolo, eu te apăr, ‎deci să faci ce-ți spun eu!
‎A tras tocmai de acolo?
‎Cum le zicea?
‎Un lunetist!
‎Măștile au doar arme inferioare? Nu e adevărat!
‎Ajută-mă!
‎Mă doare!
‎- E viu? ‎- E fierbinte!
‎Nu. Nu l-au ucis.
‎Deci e adevărat.
‎Măștile sunt aici ca să facă oamenii să se sinucidă.
‎Dar dacă nu vrei să te sinucizi, te vor omorî.
‎Așa procedează.
‎Dar eu nu voi…
‎Nu renunț fără să-mi văd fratele!
‎Oare omul sau trupul ăsta are ceva la el
‎care m-ar ajuta să scap de Masca Lunetistă?
‎Cum?
‎Ca să supraviețuiesc aici, nu pot lăsa rațiunea să mă orbească.
‎Aici e normal să-i folosești pe alții ca să supraviețuiești!
‎FRATELE MEU MAI MARE ‎DE LA YURI
‎„Yuri.”
‎E altă Mască.
‎Trebuie s-o ucid.
‎De la distanța asta, pot exersa să trag.
‎Cum?
‎Mi-am spus „să exersez”?
‎Înainte să ucid pe cineva?
‎Dar Măștile nu-s oameni.
‎Chiar și așa, oare-mi pierd și eu mințile?
‎Mă lasă să plec?
‎Mamă…
‎Cum?
‎Puteam s-o ucid, fără să fi stat atât pe gânduri!
‎Monstrule!
‎Tu…
‎Nu vine să mă ucidă?
‎Mă testează? Atunci…
‎Să știi că am să sar acum.
‎Renunț întru totul acum!
‎Se pare că a înțeles.
‎- Sar acum. ‎- Trebuie să-i distrag atenția.
‎Ce sus suntem!
‎Se pare că și fratele meu mai mare ‎e pe lumea asta.
‎Dacă-l vezi, să-i spui că am murit.
‎Mă numesc… Yuri Honjo.
‎Chiar așa.
‎Măștile se uită să vadă dacă chiar te-ai sinucis.
‎E singura mea șansă!
‎Ia de-aici!
‎Am reușit, dar…
‎Mă doare!
‎Dar am înfrânt monstrul!
‎Durerea nu contează!
‎E încă vie? Cum așa?
‎Serios? E o ființă umană?
‎Măștile sunt…
‎oameni ca noi?
‎Vreau să te întreb ceva!
‎Stai! Nu te mai apropia!
‎Am să te ucid!
‎Cum?
‎Încă îmi este controlată mintea.
‎Eu urmez Comanda.
‎Comanda?
‎Nu privi niciodată în spatele Măștii!
‎Cred că e ceva electronic.
‎- Următoarea Comandă… ‎- Ce?
‎Trebuie să o execut.
‎„Dacă e afectat codul, ‎suspendați rapid toate funcțiile.”
‎Cum?
‎Pune-ți capăt vieții.
‎Dă masca jos! Va fi de ajuns!
‎Nu. Nu pot nesocoti Comanda.
‎- O voi face eu! ‎- Nu te apropia!
‎Nu mai pot.
‎Yuri…
‎Sper că-ți vei revedea fratele.
‎Nu! Așteaptă!
‎În sfârșit, îmi găsesc…
‎liniștea.
‎Măștile sunt oameni.
‎Nu sunt monștri.
‎Am putut să comunic cu ele.
‎Tocmai am împușcat pe cineva.
‎Îmi pierd mințile!
‎- Ți-am spus eu. ‎- Cum?
‎Ar fi straniu ‎dacă nu ți le-ai pierde în lumea asta.
‎Greșești!
‎Mai am multe de înțeles despre lumea asta.
‎Dar ceva e sigur.
‎Nu Măștile sunt dușmanul.
‎Încă îmi este controlată mintea.
‎Măștile primesc Comenzi.
‎Eu urmez Comanda.
‎Ei sunt inamicii!
‎Voi supraviețui, orice ar fi!
‎Chiar așa. N-am mâncat nimic.
‎Oare există mâncare aici?
‎Ce-i aia?
‎E plină de chestii.
‎Oare să fie provizii?
‎Am găsit chiar și asta.
‎Măștile de mai devreme erau impresionant de atletice,
‎chiar și când erau controlate.
‎Trebuie să le înving pe loc.
‎Trebuie să supraviețuiesc, orice ar fi!
‎Din ceea ce văd, clădirea aceea
‎are cel puțin trei punți mobile.
‎Toate duc la clădirea aceea.
‎Sigur e o Mască acolo.
‎Poate a fost noroc chior, dar am înfrânt-o pe Masca Subretă.
‎Ai încredere! Știu că voi supraviețui!
‎Cum?
‎Un elicopter?
‎Am să mor?
‎Nu vreau să mor!
‎A fost cât pe ce!
‎Cum?
‎Trebuie să fie o Mască prin preajmă.
‎Nu va fi ușor.
‎Au împușcat-o. Masca are o armă de foc.
‎Poate ar trebui să mă întorc.
‎Nu! Am venit până aici riscându-mi viața!
‎Ce e asta?
‎Are ceva în buzunar.
‎„Program de Transport cu Elicopterul”?
‎„Vă oferim cu regularitate ‎servicii de evacuare cu elicopterul.”
‎Chestia de mai devreme?
‎„Dacă vrei să părăsești acest tărâm sau să revii la sol,
‎mergi către depou.”
‎„Capacitatea maximă e de o persoană.”
‎Este ridicol. Dar…
‎Mă duc, chiar de-ar fi o capcană!
‎Nu mă ajută să rămân aici.
‎Sigur voi găsi ceva acolo!
‎Sunt și pregătită mental!
‎Stai puțin! Ajută-mă!
‎Mă așteaptă acasă o mamă bătrână ‎și un câine și mai bătrân…
‎Mă doare! De ce ai făcut asta?
‎- Masca înarmată? ‎- Dă-mi drumul!
‎- Trebuie să-l salvez! ‎- Ce ți-am făcut eu ție?
‎- Ia stai! Nu e o Mască? ‎- Spune-mi ce vrei!
‎- E o persoană? ‎- Îmi cer scuze!
‎- Glumești? ‎- Cruță-mi viața și câinele!
‎Subtitrarea: Elena Irimia