‎Deocamdată, trebuie să rămână așa.
‎Da, domnule.
‎Îi administrați antibiotice și analgezice.
‎Îi înlocuiți bandajele la fiecare 12 ore.
‎Da, domnule.
‎Îmi cer scuze pentru apelul subit.
‎E în regulă. Am făcut tot ce am putut.
‎Vor rămâne cicatrici.
‎De asemenea, coloana vertebrală ‎a suferit leziuni grave,
‎dar nu sunt probleme neurologice.
‎Până la urmă, corpul lui e în formă bună.
‎Și cum rămâne cu asta?
‎A făcut asta ‎după ce și-a pierdut cunoștința?
‎Da, când era leșinat.
‎Sigur știți asta, dle profesor Payne.
‎Ce anume?
‎Până și după ce își pierde cunoștința…
‎De fapt, până și după ce își pierde viața, ‎omul tot poate acționa.
‎Asta e o poveste care a avut loc ‎în circumstanțele speciale ale războiului,
‎dar e adevărată.
‎Niște soldați i-au prins ‎pe soldații inamici.
‎Din moment ce era război, ‎au fost condamnați la moarte.
‎În timp ce își așteptau moartea iminentă,
‎comandantul soldaților prinși ‎a făcut o propunere scandaloasă.
‎A spus: „După ce voi fi decapitat, ‎îmi voi lua capul și voi fugi.
‎Voi fugi pe lângă soldații mei.
‎Vreau să-i cruțați pe toți ‎pe lângă care voi trece.”
‎Soldații inamici au râs zgomotos.
‎Au spus: „Încearcă, dacă poți!”
‎A fost executat imediat.
‎Incredibil, a fugit.
‎A fugit pe lângă toți soldații lui, ‎cărându-și propriul cap.
‎Poftim?
‎E o poveste adevărată.
‎E genul de lucru ‎pe care l-ar face Jack Hammer.
‎Treaz sau adormit, ‎singurul său scop în viață a fost puterea.
‎Sigur s-a gândit cum să mai lupte
‎și după ce era învins.
‎Cred că și-a întipărit planul ‎în fiecare colț al fiecărei celule.
‎Jack sigur ar face asta.
‎Pacientul, Jack, a dispărut.
‎Nu se poate!
‎Vedeți?
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău ‎că am plecat în mijlocul luptei.
‎Să continuăm!
‎Primise cinci lovituri în față ‎de la picioarele puternice ale lui Jack.
‎Cât de mult îl afectase asta pe Pickle? ‎În realitate, nu prea mult.
‎Înainte, luptase zilnic cu fiare ‎de sute de ori mai grele.
‎Deși Jack avea picioare puternice,
‎deși avea pumni puternici,
‎era aproape la fel de greu ca Pickle.
‎Atunci, de ce fuge?
‎Nu mai era o chestiune ‎de putere sau de energie.
‎„‎N-am mai cunoscut pe nimeni așa.
‎Un om care nu moare după ce a fost ucis, ‎care nu moare după ce a murit.”
‎Acela, acela și acela,
‎când au murit, s-a terminat.
‎Nici măcar acela n-a încercat să-l atace.
‎Asta e regula aici, nu?
‎Jack Hanma, un luptător neobișnuit.
‎Și-a suprasolicitat voit trupul.
‎A ingerat o cantitate uriașă de pastile, ‎fără să-i pese de consecințe.
‎A fost dispus să i se taie membrele ‎pentru operația de alungire a oaselor.
‎Fără așteptări pentru viitor, ‎trăia doar în prezent.
‎Dacă te gândești mai bine, ‎asta e culmea nefirescului.
‎Asta nu există în lumea naturală.
‎Așa cum oamenii se tem de fantome
‎și evită inexplicabilul,
‎și Pickle se temea ‎de ce-l făcuse pe Jack așa.
‎Totuși, omul nu poate ‎să se lase mânat de frică la nesfârșit.
‎La două minute după ce începuse lupta,
‎mândria de om invincibil ‎în perioada cretacică l-a zguduit.
‎Era o înfrângere căutată de el. ‎Pe care o putea recunoaște.
‎Chiar dacă voia să recunoască, ‎era într-un somn prea adânc.
‎Era a doua oară în viață ‎când pierdea de două ori într-o zi.
‎Slavă Domnului!
‎Chiar ești puternic.
‎E spitalul în care ai fost adus ‎azi-dimineață.
‎Ești din nou aici.
‎Să nu îndrăznești!
‎Ai făcut destule.
‎Ai luptat ‎cu o comoară culturală de neegalat
‎și v-ați rănit reciproc. ‎Nu va mai fi o a treia ocazie.
‎Ai făcut destule, Jack Hammer.
‎Unde te duci, Jack?
‎Jack, știu dureros de bine ce simți.
‎Nu pentru că suntem frați, ‎ci pentru că ne-am născut războinici.
‎Așa știu că s-a terminat.
‎Jack!
‎Tu nu mai ești luptător!
‎Dacă nu-ți recunoști înfrângerea, ‎nu poți fi învins.
‎Această idee a lui Jack ajunsese ‎să-i fie crez.
‎Totuși, după ce își pierduse cunoștința ‎a doua oară,
‎ce făcuse Pickle, ce-i făcuse lui Jack‎…
‎Când a aflat,
‎lui Jack i s-a părut cea mai mare rușine ‎pentru un războinic.
‎Pickle l-a luat pe Jack de unde au luptat.
‎L-a purtat cu grijă pe Jack.
‎L-a ținut cu mare grijă ca să nu-l scape
‎sau să-i provoace mai multe răni.
‎Dar de ce? ‎Curând, motivul avea să devină clar.
‎Cumva,
‎el încerca să-l păstreze pe uriașul Jack ‎pentru a-l mânca mai târziu.
‎Știi ce înseamnă asta, Jack?
‎Nu te-a îngropat. Te-a purtat cu grijă.
‎Nu ca pe un dușman, ci ca pe o masă.
‎Știi ce înseamnă asta, nu?
‎Baki spune că nu e corect acum, ‎așa că va aștepta.
‎A spus că va aștepta oricât va trebui ‎până la momentul potrivit.
‎Problema e unde face asta.
‎E chiar în fața lui.
‎Doi bărbați se înfruntă ‎în arena subterană, fără spectatori.
‎Spune că va aștepta zile întregi, ‎fără să mănânce.
‎Crezi că Baki poate câștiga?
‎Marele luptător Kaiou Retsu a fost învins.
‎Renăscutul Katsumi Orochi a fost zdrobit.
‎Până și bestia Jack Hammer a fost…
‎Știi, Yujiro,
‎din câte știu eu, cei trei…
‎ar fi cei mai puternici ‎din Forța de Apărare a Pământului.
‎Dintre cei trei, n-ar fi surprinzător ‎dacă vreunul l-ar învinge pe Baki Hanma.
‎E ‎mefun ‎din Hokkaido.
‎Shiokara ‎din măruntaie de somon.
‎Deci ești gurmand.
‎E preferata mea.
‎Serios?
‎Cum spuneam, puterea de luptă ‎a celor trei e la egalitate cu a lui Baki…
‎Mitsunari!
‎Baki are un atu pe care cei trei nu-l au.
‎Baki e sânge din sângele meu.
‎E clar că e din familia Hanma.
‎Ce? Dar și Jack e sânge din sângele tău.
‎E subțiat.
‎Subțiat?
‎Văzând rezultatul, e clar. ‎Sângele e subțiat.
‎Adică, dacă nu câștigă, ‎sângele de Hanma e subțiat? Măiculiță!
‎Mândria ta mă năucește.
‎Apropo, Căpcăunule,
‎nu vrei să te lupți cu el?
‎Nu-ți face griji, Mitsunari!
‎Nu-l subestima pe Baki Hanma!
‎Sunt meniți să lupte până la urmă!
‎Pe oricare rămâne în picioare, îi mănânc.
‎Am auzit că animalele sălbatice
‎pot supraviețui perioade lungi ‎fără să mănânce.
‎Dar Pickle trebuie să fi ajuns la limită, ‎nu crezi, Payne?
‎Nu accept să mai lupte altcineva ‎cu Pickle înaintea mea.
‎Vreau să fac asta înaintea celorlalți.
‎La naiba! Asta e problema mea.
‎Nu doar înaintea celorlalți, ‎trebuia să mă fi luptat eu primul.
‎Ar trebui să fiu aici.
‎Pickle, hai să stăm așa
‎până la momentul potrivit.
‎Până atunci, vom sta așa,
‎vom respira același aer, vom dormi ‎când ne e somn, vom mânca‎…
‎Chiar așa!
‎Tipul ăsta va mânca. ‎Mă va mânca pe mine când îi e foame!
‎Nu, problema aia a fost rezolvată.
‎Avem deja mâncarea ucisă de Pickle.
‎Te referi la T-Rexul conservat ‎în Statele Unite?
‎Era o cantitate mare.
‎Câteva tone.
‎Dar nu e carne de vită sau de porc. ‎ E o comoară culturală…
‎Nu aparține nimănui.
‎Pickle a câștigat-o ‎punându-și viața în joc.
‎Într-adevăr, cadavrul dinozaurului e ‎o proprietate culturală importantă.
‎Dar nu-l poate înlocui pe Pickle.
‎El trăiește.
‎Ce e asta?
‎Chestia asta e neprețuită.
‎Sunt 40 de kilograme ‎de carne de tiranozaur.
‎Probabil e bine aici.
‎E la doar 100 de metri de arenă.
‎Hai să plecăm! ‎Vom fi uciși dacă ne găsește aici.
‎Poftim? Serios?
‎Pickle…
‎Mănânci, omule!
‎Dar e crudă, nu?
‎Și e murdară de nisip.
‎Dacă insiști.
‎Știi, chiar e foarte bună.
‎Mulțumesc, omule.
‎E minunată. Ce fel de carne e asta?
‎Sunt plin!
‎Stai așa!
‎Dacă Pickle e plin…
‎va mai lupta?
‎Nu va mai lupta niciodată.
‎Echipa noastră are rezultate bune.
‎Rezultate?
‎Folosind carnea de T- Rex conservată,
‎ne ajutăm de biotehnologie ‎pentru a o reproduce.
‎Chiar e posibil așa ceva?
‎Doi ani, cât îi va lua lui Pickle ‎să mănânce toată carnea de T-Rex,
‎e o perioadă destul de lungă ‎cât să trecem de la testare la producție.
‎Pickle nu va muri de foame.
‎Dacă e mulțumit, atunci…
‎Evident, nu va mai trebui să lupte.
‎La fel ca noi, oamenii normali, ‎care ne bucurăm de desert după cină.
‎VIRTUTE
‎Asta a spus Payne.
‎Payne e savant.
‎Nu poate să nu gândească așa.
‎Înțeleg.
‎Atunci, ce fel de idei ar avea un yakuza?
‎Ce ar crede maestrul Kaoru Hanayama?
‎Deși nu a durat mult, ‎am avut contact fizic cu Pickle.
‎Serios?
‎Adică te-ai luptat cu el? Când? Unde?
‎- Doar ne-am împins reciproc. ‎- La naiba! Aș fi vrut să văd asta!
‎O confruntare între Hanayama și Pickle!
‎Deci, cine a câștigat?
‎Nu vă faceți griji, Nobile Vârstnic!
‎Pickle e de partea noastră.
‎De partea noastră?
‎Indiferent dacă te mănâncă sau nu,
‎iubește să-și măsoare forțele.
‎Ca atunci când cei mai frumoși bărbați ‎și femei sunt în aceeași cameră,
‎nu pot să se ignore.
‎Admiratorii se confruntă ‎și privirile li se întâlnesc.
‎Sunt într-o arenă de luptă.
‎Sigur se va întâmpla ceva.
‎A fost ceva spontan.
‎Dar provocarea a fost mult prea eficientă.
‎Chiar dacă era deja foarte mulțumit,
‎chiar dacă se simțea împăcat
‎și chiar dacă nu putea înțelege limbajul,
‎Pickle a izbucnit ‎în urma evidentei provocări.
‎N-a fost deloc violentă,
‎de fapt a fost chiar blândă,
‎dar abordarea gentilă
‎l-a rănit pe Pickle ‎într-un mod cu totul nou.
‎Era al treilea turneu UFK din Charlotte, ‎Carolina de Nord, SUA.
‎Lorion Grassy câștigase cu ușurință ‎primul turneu.
‎Era cel mai bine cotat.
‎Adversarul din primul meci ‎era un luptător misterios. Îl chema Timo.
‎Toți credeau că Lorion va câștiga ușor, ‎dar a fost o luptă foarte grea.
‎Lorion abia a câștigat meciul
‎și a fost atât de epuizat, că și-a pierdut ‎vederea. Nu s-a prezentat la a doua luptă.
‎Timo luptase incredibil ‎și depășise așteptările.
‎Întrebat despre secretul ‎superputerii sale, a zis:
‎Nesimțitul mi-a dat o palmă! Cu blândețe!
‎Așa de blând, parcă mă cântărea!
‎Mulțumesc, Pickle.
‎Ai înțeles că te-am insultat.
‎Pickle, ai evoluat.
‎Pentru prima dată de când te-ai născut,
‎nu lupți ca să mănânci, ‎ci ca să-ți aperi mândria!
‎Abia a început.
‎Cel mai puternic mascul ‎din epoca dinozaurilor contra lui Baki.
‎L-a pus la podea.
‎A fost o lovitură feroce cu piciorul.
‎A fost o lovitură promițătoare ‎și maiestuoasă,
‎tipică unei prime lovituri a lui Baki.
‎Apetitul lui Pickle e satisfăcut.
‎Sunt sigur că Baki îi va spune
‎că lupta în sine e un stil de viață,
‎nu un mijloc de a vâna sau de a mânca.
‎Cu siguranță, Baki îi va arăta ‎că lupta asta e pentru mândrie,
‎pentru a-și apăra demnitatea.
‎Îi va comunica asta cu blândețe,
‎în termeni foarte ușor de înțeles.
‎Ucide sau fii ucis!
‎Nu e vorba de asta.
‎Mănâncă sau vei fi mâncat!
‎Nu e vorba de asta, Pickle.
‎Are de gând să-l omoare?
‎Nu vom lupta până la moarte.
‎Nu e nevoie să ne luăm viețile.
‎Nu e nevoie să facem asta.
‎Îi va pune capăt!
‎Ba nu.
‎Măi să fie!
‎Urcă pe tavan?
‎Acum înțelegi, Pickle.
‎Așa se face.
‎Exact asta trebuie să faci ‎într-un concurs de forță.
‎Sunt sus, prea sus! ‎Nu-și vor atenua căderea.
‎Sunt la 20… Nu, la 30 m înălțime!
‎La naiba, sunt prea sus. ‎Nu se va termina bine.
‎Suntem aproape de lumini.
‎Suntem atât de sus!
‎Și ei sunt aici.
‎E o nebunie.
‎Pământul…
‎Sunt în picioare!
‎Ridicol!
‎Înțeleg că Pickle poate, ‎dar Baki s-a ridicat imediat?
‎E imposibil…
‎Baki Hanma e un războinic ‎chiar așa de puternic?
‎Se apropie de el.
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă