- Velkommen til min ydmyge bolig. - Nydeligt.
- Kom indenfor. - Cool. Tak.
- Der er rester, hvis du er sulten. - Stegte kartofler. Lækkert.
- Fuck! - Hold da op.
- Jeg troede lige, det var min onkel. - Så må din onkel være drønlækker.
- Jeg hedder Will. - Maddie. Hej.
- Lad os gå ind på mit værelse. - Ja.
Fint værelse.
- Er det her okay? Skal vi fortsætte? - Ja, jeg har lukket døren.
Har jeg formelt samtykke til at indgå
i seksuel utugt med dig?
- Det er fint. Tak. - Godt. Tak.
Jeg troede, vi skulle se sæsonfinalen sammen.
Så kom.
Jeg er midt i noget vigtigt.
Hold da op. Riley skriver en besked om den nu.
- Okay. - Vil I ikke bare se den?
- Det er fint. - Nej! Hold nu op.
- Jeg kigger forbi en anden gang. - Hold op, Riley.
- Hvad fanden? Du skulle vente. - Undskyld.
- Vildt sød bh. - Tak.
- Dine bryster er flotte. - Er de?
Jeg har købt dem, du kan lide.
Kokosolien smager som smør.
- Er resten af sæsonen... - Farvel.
- Farvel. Dejligt at møde jer. Hyg jer. - I lige måde.
- Fed skjorte. - Tak. Hav det godt.
LAD REJSEN BEGYNDE
Hvad skal der ske her? Jeg har aldrig været til skilsmissefest.
En, jeg kender fra mødregruppen, holdt en for tre år siden.
Vi skulle alle sammen holde en improviseret tale
- for at støtte hende, der blev skilt. - For pokker.
- Jeg hader at holde tale. - Ja, så jeg har forberedt en på forhånd.
Hvad? Du har ikke sagt, at jeg skulle skrive noget.
Jeg lader bare, som om jeg finder på det. Jeg siger noget i stil med:
"I løbet af vores liv bliver vi tabt og fundet igen hundredvis af gange.
Men det er kun kortvarigt og går over igen.
Det vigtige er, at vi altid bakker op om hinanden."
Ja, det passer fint til Christine og hendes californiske new age-hippieævl.
- Ikke? - Jo.
- Du har krystaller. - Ja, der er ingen ulemper.
De damer.
- Hej! Lige i rette øjeblik.
- Hej. - Sid ned, alle sammen.
Først og fremmest tak til alle for at komme
og være med til at støtte Christine
i dette svære kapitel af hendes liv.
Nu laver vi en støttekreds,
hvor vi siger opmuntrende og trøstende ting til Christine.
Hvem vil lægge ud?
Katie, hvad med dig?
- Skal jeg starte? - Ja.
Okay. Ja, selvfølgelig.
Christine, jeg...
I løbet af dit liv bliver du tabt og fundet igen... hundredvis af gange.
Tabt og fundet igen.
Det bliver vi alle.
Det her er kun kortvarigt, og det går over igen.
Men det vigtige er, at vi alle sammen bakker op om hinanden.
Hold da op.
Det var en smuk start, Katie.
- Tak. - Katie, kom her.
- Det betød meget for mig. - Det kom fra hjertet.
Undskyld.
Sylvia, vil du være den næste?
- Den er svær at komme efter. - Tak.
Mine forældre blev skilt, og det var lykken for min far.
Han livede op.
Han kom med i en sejlklub og skrev sine erindringer. Han åbnede en restaurant.
Han besteg Kilimanjaro.
Han var bare... Han blev 85 og fik mest muligt ud af livet.
Det vil du også gøre, Christine.
"Det vil du også gøre."
- Tak. - Inspirerende, ikke?
Hvordan gik det din mor?
Hun er en katastrofe. Det gik helt galt.
Hun kom sig aldrig over det.
Men hun lever stadig. Ja, hvis man da kan kalde det det.
Jeg har altid elsket, at Sylvia er så bramfri.
Men hun spiste en tale.
Vi har været gift meget længe.
Hun er fuld af overraskelser. Man keder sig ikke.
Sylvia oplever tydeligvis en midtvejskrise.
Med karrieren og rollen som mor. Bla, bla, bla.
Hellere spise en tale end at få en lændetatovering eller gå Eat, Pray, Love.
Jeg har en plan.
Jeg ringede til Kirk Friedkin fra Tobey, fordi jeg hørte, at de udvider
deres M&A-afdeling, og det viser sig, at de søger folk.
- Jeg vil bare sige... - Ja?
...at uanset hvordan du vil blande dig i hendes arbejdsliv, skal det ske henkastet.
- Jeg prøver bare at hjælpe. - Du har det bare med at være ret intens.
- Hvad mener du? - Du har knyttet næverne lige nu.
Min kone åd min chefs tale, som var hun en hund.
Det er klart, jeg er stresset.
Ja, og hvis du vil hjælpe Sylvia,
så giver du hende Kirks kort og lader hende gøre med det,
- hvad hun selv vil. - Ja.
Bare vær fuldstændig afslappet.
- Prøv at lade, som om du er afslappet. - Ja, det kan jeg godt. Det kan jeg 100%.
- Ja. - Ja.
Men måske uden at være 100%.
Måske 30%.
Måske bare: "Hej, skat. Her er kortet. Jeg er helt afslappet."
- Kan du se, hvad jeg gør? - Ja.
Giv hende kortet og træd tilbage som en helt afslappet type.
Helt enig.
- Quiznos til frokost. - Ja!
Frances, vil du dække bord?
- Hej! - Hej!
Hvorfor er der ikke flere dinosaurnuggets?
Hvad skal man med en indkøbsseddel, hvis ingen skriver ting på den?
Undskyld. Dem har jeg spist.
De er da møgulækre. De er lavet af kyllingenæb.
- Er de lavet af kyllingenæb? - Nej, jeg laver sjov.
Hvorfor får børnene dem så?
De spiser dem, og jeg er for træt til at skændes.
Hej.
Så angående det, vi diskuterede forleden på partnerturen,
har jeg noget til dig.
Ja, hvad er det? "Kirk Friedkin" fra "Tobey, Friedkin, Kwong & Zelman."
- Hvad er det? - Jeg kender Kirk Friedkin.
Hvem er Kirk Friedkin? Hvad taler I om?
- Han er advokat. - Ja, det kunne jeg godt regne ud.
Da jeg talte med ham i dag, nævnte han, at de udvider deres M&A-afdeling.
- Han sagde, du kunne ringe. - Det har jeg ikke bedt dig om.
Nej, men jeg har kendt Kirk længe.
Okay. Jeg er ikke et velgørenhedsprojekt.
- Hvad er et velgørenhedsprojekt? - Det er ham, jeg gør en tjeneste.
Ved han godt, at jeg ikke har arbejdet i 13 år?
- Ja. - Hvad er det?
Ved han, at jeg kun kan arbejde fra 9 til 14?
- Ja, det var fint. - Hvad er et velgørenhedsprojekt?
Ved han, at jeg er en håbløs jurist?
- Det sagde jeg ikke. - Hvad er et velgørenhedsprojekt?
At man hjælper nogen af medlidenhed.
Frances, er du sød at dække bord?
- Jeg er i gang! - Bliver du sur over det?
Sur? Nej, jeg er taknemlig.
- Jeg er bare overrasket. - Hvorfor er du underlig?
Jeg lytter bare til far. Skal jeg ringe til ham om en uges tid?
- Nej, ring nu. - Ja, nu.
- Det er et godt tidspunkt. - Ring når som helst.
Du har fået hans kort, så nu kan du selv styre det. Hej.
Hej, det er Sylvia Greeves. Jeg ringer vedrørende... Nej.
Hej. Det er Sylvia Greeves. Jeg ringer angående... mig selv.
Mr. Friedkin. Sylvia Greeves. Ja, advokat.
Hvornår har jeg sagt det? Har nogen sagt sådan?
Du kan godt. Så...
- Yo. - Hvad så, mester? Har du tid?
Hvem fortæller på Instagram, at de flytter sammen?
Er det ikke bare pissekikset?
- Det er dårlig stil. - Det er opmærksomhedshungrende.
Kunne man være mere ligeglad? I er flyttet sammen. Tillykke.
Laver I et skide opslag om det?
- Var det et opslag? - Ja. Det pis hører da til i en story.
- Det gør man bare ikke. - Nej, vel? Da ikke med det.
Det hører ikke til der.
Vil du lave opslag, skal det sgu være noget interessant.
Forlovelse, eksamen, fødsel.
En gammel hunds fødselsdag. Det vil jeg se.
- Døden. De store ting! - Sig til, når din bedstemor dør.
- Aktivisme. - Du deltager i en march!
- Lyserøde huer! - Skriv, hvis du stormer parlamentet.
Så kan vi anholde dig og sikkert ikke retsforfølge dig.
- Det vil jeg se. - Det kan noget.
At flytte sammen er ikke en bedrift.
- Nej. - Det kræver ikke noget.
- Tandbørsterne. - To tandbørster i en kop?
- Så kikset. - Det er fandeme uinteressant.
Det er desperat. Medmindre hun flytter ind i et nyt hus.
Det vil jeg gerne se, for Audrey har så god smag.
- Ikke? - Her.
Hvorfor?
- Jeg troede, du greb den. - Jeg er jo ikke god til sport.
Hvordan har du det?
Det føles, som om hun gjorde det mod mig. Hun ved godt, at jeg ser det.
Ved du, hvad der hjælper?
Jeg kan holde skilsmissefest for dig. Det kunne være sjovt.
- Er det noget, man gør? - Ja, jeg har prøvet det.
Jeg har lige været til en. En flok venner samles
og støtter en og hjælper en videre.
Jeg ville gerne sige noget sarkastisk, men det lyder faktisk meget rart.
Det lyder som noget, der måske kan hjælpe.
Jeg står for det hele. Du behøver ikke at tænke på noget. Det bliver sjovt.
Jeg gider bare ikke dvæle ved fortiden, vel?
Det skal være... Det skal handle om fremtiden.
Skål for fremtiden.
Ikke en fremtid med robotter og rumskibe og sådan noget pis.
- Den nærmeste fremtid. - Modtaget.
Du klæder dig ikke ud som robot.
Jeg ordner det.
Jeg arrangerer en god fest
med alle dine syrede venner.
Hvorfor er cyklen på badeværelset?
Hvorfor er der noget nogen steder?
Jessipa pøller virkelig meget for en på den størrelse.
- Hvor ser du godt ud. - Tak.
Huset er for lille.
Ja. Er der kommet noget til salg i denne uge?
- Ikke noget, vi har råd til. - Er...
Ja, plejehjemmet er stadig til salg,
men Will sagde, at ombygningen ville trække ud og være dyr.
Ja.
Han har forstand på det. Han har istandsat en del barer.
Det ved jeg godt, men det er da noget, vi to skal beslutte,
ikke du og Will.
Det er noteret.
- Hvordan gik det med Kirk? - Hvem?
Kirk Friedkin, min advokatven, du ville ringe til.
Ja. Den Kirk Friedkin.
Du sagde, du ville ringe.
- Kirk. Du ville ringe. - Ja, det skal jeg også.
Du har ikke ringet.
Du gav mig jo bare hans nummer, så det gør jeg også.
Giv mig lige et øjeblik. Jeg arbejder på det.
- Arbejder du på at foretage et opkald? - Hvorfor er du på nakken af mig?
Jeg spurgte bare, om du havde ringet. Glem det.
- Jeg skal nok ringe. - Okay.
- Hvor er det, du skal hen i aften? - Wills skilsmissefest.
Det er virkelig svært for ham.
Audrey er allerede flyttet sammen med sin nye kæreste.
- Det er da ufatteligt. - Ja.
- Så upassende. - Mor dig. Farvel.
Vil du... Okay.
- Hej. - Hej.
- Hvad er det, vi laver her? - Vi fejrer mig.
En fødselsdagsfest, men ikke på din fødselsdag?
- Det er en skilsmissefest. - Det findes ikke. Men fedt med en fest.
- Hej. - Hej.
Hvad laver du?
Hvad? Jeg så bare lige en af mødrene fra skolen ude på parkeringspladsen.
Skylder du hende penge?
Nej, jeg skylder hende en opringning. Jeg orker det ikke rigtig.
Hvad så?
Tak for invitationen, Omar.
Willy-drengen, tillykke med skilsmissen.
Jeg giver en flaske Cristal i aften. Selv tak.
- Én flaske til hele bordet? - Ja, og jeg giver. Selv tak.
Hvem er de?
Dem her? Det er mine logebrødre. Superfine fyre.
Hamza, sig noget.
- Hvorfor fanden inviterede du ham? - Ellers blev det akavet på arbejdet.
Sylvia. Jeg syntes nok, det var dig, men jeg så ikke Charlie.
Fik du min besked om musiktimen?
Ja, jeg fik din besked. Jeg skal nok få ringet til dig. Beklager.
- Vores bord er vist klar. - Cool.
Okay.
Vi har et øjeblik, inden vi bliver for stive.
Hvad med endnu en skålrunde?
Jeg starter.
Will, i løbet af dit liv bliver du tabt og fundet igen hundredvis af gange.
Hundredvis af gange.
Og lige nu er du fortabt. Men vi bakker op om dig.
- Skål for at være fortabt. - Skal for at være fortabt.
Jeg vil ikke lyve, Sylvia. Han har ramt bunden,
og så siger du, at det sker 100 gange mere. Det er barskt.
Jeg siger, at det sker for os alle.
- Det er en del af livet. - Alle kan blive fortabte.
- Meget fint, Sylvia. - Tak, Omar.
Ja, for der kom en ind i hans liv og totalsmadrede det.
Heldigvis skal han ikke længere forholde sig til hendes pis.
Skal vi ikke lave nogle regler for aftenen?
Vi behøver for eksempel ikke at svine min ekskone til.
Ikke en alt for negativ tone.
Eller hvis det hjælper dig at få luft for nogle ting,
er det bare om at give den gas.
Måske har han ret. Skal alle sige fem ting, de hader mest ved hende?
Jeg ved ikke, om nedrakning af kvinder er i aftenens ånd.
Se ikke sådan på det.
Vi rakker ned på en person, der tilfældigvis er kvinde.
Hun er også min søster, og derfor er jeg på Sylvias side.
Ja. Hvad?
- Hør lige... - Vi skal se fremad.
Will, jeg synes, du skal invitere hende der ud.
- Hvem af dem? - Det er lige meget.
- Ja, vi er jo ens. - Det sagde jeg ikke.
Men i denne henseende er de.
- Godt. - Ja!
- Sådan, Will. - Store Will!
Will!
Ja!
- Legendarisk. - Ja, mand.
- Morer han sig mon? - Ja, han hygger sig. Hvad er der galt?
Det er bare mig, der har arrangeret det.
Efter at du forsvandt fra ham i fem år.
Du kender ikke hele historien.
- Kan vi drikke en kop kaffe en dag? - Nu kommer han.
Hvordan gik det?
Godt nyt. Hun sagde: "Jeg er gift, og selv hvis jeg ikke var, er du ikke min type."
Tak.
- Hej. - Kunne nogen tænke sig dessert?
Måske.
- Jeg har faktisk allerede købt dessert. - For fanden.
Vi skal nok lige se på menukortet lidt længere. Tak.
Okay.
Send den over til Sylvia.
Du vil ikke tage det ved bordet, vel?
Hvad er problemet? Engang elskede du da at tage lidt kokain.
For længe siden elskede jeg kokain.
- Hej! - Hej.
Hygger I jer?
Aspargesbroccolien er pragtfuld.
Den er så god.
- Jeg kommer smør på det hele. - Også mig!
Man skal have hvepsetalje.
- Ikke? - Jo!
- Det er rigtigt. Mor dig. - Ja.
Du blev en helt anden person. Det var underligt.
Jeg laver ikke reglerne.
- Jeg har ikke indrettet samfundet. - Så bryd ud af rammerne.
- Tag lidt godt til næsen. - Lad være.
- Lidt boliviansk tryllestøv. - Lad nu være.
- Tag en svingom med den hvide dame. - Nej, jeg...
- Sus af sted i den hvide bane? - Vil du virkelig gerne det?
- Jeg slår mig bare løs. - Jeg ved ikke rigtig.
- Nyt sted. Nu skrider vi fandeme. - Ja! Hvor skal vi hen?
Jeg synes, vi skal gå et sted hen, hvor der er lidt mere gang i den.
Jeg er med. Et escape room.
Jeg tænker noget med lidt mere stil.
En pianobar?
- Han taler altså om en stripklub. - Seriøst?
Er det ikke lidt for oplagt?
- Måske er det en kliché. - Ja, totalt.
Jeg vil ikke ødelægge aftenen,
- hvis der bliver mærkelig stemning. - Lad os ikke ødelægge stemningen.
Jeg tror, vi får det sjovt, uanset hvor vi tager hen, selv på en stripklub.
Vi skal jo holde sammen.
Hvis vi tager videre, og I vil på stripklub,
vil jeg ikke stå og sige: "Lad os ikke tage på stripklub."
- Så er det enstemmigt. Stripklub! - Stripklub!
Vi skal på stripklub.
- Der er en sang. - Okay.
- Er der en sang, kan man ikke stoppe ham. - Jeg er med...
Det er nok den bedste aften i mit liv.
Så er der afgang, mand.
Nu skrider vi fandeme!
Du bliver tungen på vægtskålen. Eksklusivt eller mere sjofelt og beskidt?
Det er op til dig.
Nej, vi vil høre din mening. Du har jo arrangeret det hele.
Du vælger.
Jeg er glad for, at jeg kunne hjælpe, men jeg springer nok den her del over.
- Men I kan more jer. - Nej, hold nu op.
Jeg tager ikke med.
- Ødelæg det nu ikke. - Hvad? Jeg...
I kan tage af sted. Jeg vil bare ikke på stripklub med en flok fyre,
der meget gerne vil på stripklub.
- Der var den. - Hvad? Det er din aften.
Hvis du og dine midaldrende venner gerne vil underholdes af piger,
der er marginalt ældre end min datter, så gør det.
Du skal ikke tale det ned. Det handler om kammeratskab.
Det gjorde det også på restauranten. Hvorfor er det vigtigt, om jeg er med?
- Hyg dig med dine mandevenner. - Du taler til mig, som om jeg er en taber.
Okay. Jamen så lad os tage derhen og glo på patter.
Lad nu være. Du skal ikke med, hvis du ikke har lyst.
- Hvad forventer du af mig? - At du får lyst til at tage med.
Det kommer aldrig nogensinde til at ske.
- Engang kunne du godt lide stripklubber. - Det lod jeg som om.
Jeg var 20 og prøvede at være sej og ironisk.
Jeg hader de usle steder. Nu er jeg midaldrende og kan sige det ligeud.
Nu føler jeg, at du dømmer mig.
Det gør jeg altså ikke.
Hyg dig med dine venner. Du har min velsignelse til det.
- Drag bort til stripklubben. - Det vil jeg gøre.
- Godt. - Det bliver pissefedt.
- Det må jeg høre om. - Du bliver et fjernt minde.
Slå dig bare løs.
Du skal tage med.
Det bliver så sølle og ynkeligt,
hvis jeg som fraskilt mand er på stripklub med en flok logebrødre.
Hvis du er der, er det sjovt og ironisk. Gør det nu til en sjov og ironisk aften.
Jeg beder dig.
Du bliver nødt til at tage med.
Luk øjnene. Læs en skide bog imens. Du må og skal være der.
Middagen skulle handle om din fremtid. Dit næste kapitel.
- Jeg vil ikke... - Fuck fremtiden! Jeg vil ikke have den.
Fremtiden stinker.
- Du ved ikke, hvad den byder på. - Jo, jeg gør.
Min fremtid byder på skaldethed, testikelkræft og død.
Testikelkræft rammer mest unge mænd. Det bør du ikke være bekymret for...
Nu vil jeg have det! Kan vi ikke bare more os som i gamle dage?
Jeg morer mig med min familie, når vi holder fester for børnene
og arbejdsfester for Charlie. For mig har morskab udviklet sig til noget andet.
Din morskab har udviklet sig til noget, der ikke er morsomt.
Sådan er det. Det er alt sammen for andre. Hvornår har du det selv sjovt?
Det er tilfredsstillende at se sine kære more sig.
- Det passer ikke. - Det kunne jeg godt mærke.
Det lød ynkeligt. Er det din belønning?
Vi dropper stripklubben. Du må bare ikke tage hjem.
- Bliv hængende, ikke? - Godt.
Hvordan skal vi så more os?
Jeg har én idé.
- Ja. Så er hun tilbage. - Hun er tilbage.
Hun er tilbage.
Robotten er tilbage.
- Fyr robotten af. - Hun er tilbage.
Havde man...
Havde man KK dengang?
- Hvad er KK? - Kokain og ketamin.
Mest ketamin med en lille smule kokain
- for festens skyld. - For pokker, mand.
Hvad er ketamin? Jeg ved ikke, hvad det er.
Jo, du gør. Special K. Alle raverne tog det på universitetet.
- Hvad? Det ville jeg ikke tage. - Jeg ved det godt.
Slap af. Kokainen er meget stærkere end Special K.
Ja, K er ikke noget særligt. Det er et mildt bedøvelsesmiddel til heste.
Bedøvelse til heste?
- Sylvia, for helvede! - Slap af!
- Det er okay. - Hvad?
- Sniffer heste det så også? - Hvis det er blandet med gulerødder.
Det skal ud. Jeg er meget mindre end en hest.
Det er også til små dyr. Min ørkenrotte fik det.
Skal jeg til udpumpning?
Få mig til udpumpning på hospitalet!
Nej.
- Nej! Hold op! - Sylvia, slap af.
Det dur ikke. Det er allerede i hjernen.
Pis.
Det er politiet.
- Hold kæft. - Det er politiet.
Hej, venner.
- Fuck, mand. - For fanden, Omar.
Hvad har I gang i?
- Omar, luk nu døren, din nar. - Smut.
- Dør jeg? - Du dør ikke.
- Bliver jeg anholdt? - Du bliver ikke anholdt.
Skal jeg få dig hjem?
Nej, jeg vil ikke hjem til ungerne og Charlie på Ketamin.
Vi ved ikke, hvad der sker.
Det virker meget forskelligt på folk.
Nogle bliver meget påvirkede. Andre kan knap nok mærke det.
Nu sker der noget.
Okay.
Hun kan vist mærke det.
Jeg ser afslappet ud, men jeg er ikke spor afslappet.
Skam jer.
Jeg er meget vred.
Jeg er rasende på jer.
- Vi må få hende ud. - Jeg er ikke glad for det her.
Du virker ikke glad.
Du ser glad ud.
Hold gang i hende.
- Ikke en god situation. - Nej. Lad os...
Meget vred.
- Godt. Nej. - Nej?
- Helt utroligt. - Ja.
- Jeg er rasende over det her. - Ja.
- Jeg har det fint. - Ja, du har det godt.
Sylvia. Hej.
Jeg har villet spørge, om du melder Maeve til lilleputfodbold?
Hvad?
Tilmelder du pigerne lilleputfodbold?
- Ja. - Ja.
Super.
Hvilken dag tænker du? Mandag eller onsdag?
Ja.
Okay. Jeg ved...
Hold da op.
- Undskyld. - Onsdag. Det betyder onsdag.
- Godt. Er du okay? - Ja.
- Hun er okay. - Vi skal nok rydde op.
- Du får en energidrik. - Kom godt hjem.
Det går rigtig godt. Sådan.
Du kører med klatten.
Så drejer vi til venstre.
Nu går det ligeud. Vi finder noget vand.
- Noget hvad? - Vand.
- Vin? - Nej. Vand.
- Vi kan godt lide vin - Ja, det ved jeg godt.
- Ramen. - Sylvia fyrer den af.
Jeg gider ikke høre en skid fra dig.
- Det her er din skyld. - Du bad om stoffer.
Det gav jeg dig, fordi du bad om dem, og så er det min skyld?
Hvis man giver nogen en lille pose med hvidt pulver,
og der ikke er kokain i, så skal man oplyse det.
Sådan er etiketten. Det er din skyld.
"Hvidt pulver. Det må være kokain.
Jeg hedder Will og er børsmægler fra 80'erne."
Skal du med til patteguf?
- Nej. - Nu smutter vi.
Det er operation patteguf.
- Kom nu, mand. Fart på. - Pattetid.
- Kom så. Pattetid! - Pattetid.
Sylvia.
Åh nej! Hvad laver du? Hvad skete der?
Bare... Kom nu.
Jeg har vinen. Lad os komme ud.
Åh nej. Okay.
- For helvede. - Hvad fanden?
Pas på.
Kvinden her har epilepsi. Hun har det fint.
Hendes vitaminer er i bilen. Jeg får hende ud.
Jeg ringer til politiet.
Hun er advokat og sagsøger dig for diskrimination af epileptikere.
Ja, som om hun er advokat.
Hun er en dygtig advokat.
Få hende ud!
Okay. Vi klarer den.
Det er en flot butik.
Hej. Der har vi hende.
Hvor længe har jeg sovet?
Et par timer.
Jeg fatter ikke, at vi engang tog stoffer hele tiden
og stod op om morgenen og tog flere stoffer.
Vi var gjort af et særligt stof.
- Vi var stærke. - Vi var legendariske.
Hold da op.
Jeg er virkelig ked af det.
Du er en normal, velfungerende voksen, min ven.
Jeg er en umoden taber med umodne tabervenner,
som gør umodne taberagtige ting.
- Ikke? - Hold nu op.
Vil du høre noget meget taberagtigt?
Ja, hvis jeg får det bedre af det.
- Det får du. - Godt.
Charlie måtte arrangere en jobsamtale for mig, fordi jeg ikke selv kunne skaffe en.
Den var ret god. Nu har jeg det bedre.
Det er ynkeligt. Men ved du, hvad det værste er?
Det er, at jeg er så usikker og har så dårligt selvværd,
at jeg ikke engang kan foretage opkaldet. Jeg kan bogstaveligt talt ikke.
Jeg kan ikke engang kravle ud af det hul, jeg er i.
Kan du kravle ud af et K-hul, kan du kravle ud af et hvilket som helst hul.
Det sagde Mahatma Gandhi på sit dødsleje.
Folk sagde: "Seriøst? Er det dine sidste ord?"
Så sagde han: "Bare rolig. I bliver glade for, at jeg sagde det."
- Han var kvik. - Kvik fyr.
Jeg er skrækslagen for at træffe en beslutning og afsløre mig selv som taber.
Du er slet ikke en taber. Du arrangerede en fed skilsmissefest.
- Hold dog op. - Det gjorde du. Jeg hyggede mig.
Det var fedt at rydde op efter dig og overbevise damen om ikke at melde dig.
- Det var skræmmende. - Hun tog det meget personligt.
Men så tænkte jeg ikke på min ekskone i fire-fem timer.
Jeg kan ikke huske, hvornår det sidst er sket. Så jeg prøver nok bare at sige tak.
Selv tak, min ven. Selv tak.
Ved du hvad? Op i røven med det.
Jeg er dødtræt af, at Charlie er efter mig. Jeg skal videre.
Hvad laver du? Ringer du til advokaten nu?
Ja, nu får jeg det overstået. Han er heldig at høre fra mig.
- Jeg var elitestuderende. - Klokken er to om natten.
- Hallo? - Åh nej.
- Hallo? - Hvad laver jeg?
- Gik det igennem? - Det tænkte jeg ikke på. Åh nej!
- Han ringer tilbage. - Ringer han?
Få den væk. Hvad vil du gøre?
- Åh nej. - Fuck. Åh nej.
- Den gik på telefonsvarer. - Okay.
- Ingen besked. - Okay.
- Han ringer igen. Jeg kan høre det. - Han ringer igen.
Åh nej.
Han vil vide, hvem der ringer kl. 2 om natten.
Du må få nyt nummer.
- Åh nej. - Du må ikke ringe fra den telefon igen.
- Jeg må skifte nummer. - Men han ringer tilbage.
Det betyder, at han er meget interesseret i den, der ringer til ham,
hvilket vel er meget godt.
Men helt seriøst, tak for i aften.
Jeg kan slet ikke huske det hele.
Det kan jeg. Jeg har billeder.
- Se lige os to her. - Frygteligt billede af mig.
- Nej, det er godt. - Vil du slette det?
- Det er blevet delt. - Frygteligt.
- Ser jeg godt ud nu? - Du ser rigtig godt ud.
- Ja, ikke? Vi ser godt ud. Sammen. - Du ser fantastisk ud.
Man kan ikke se, du lige været igennem en tornado.
Du morer dig fyrsteligt.
Wow.
Skål.
Skål for fremtiden.
- Skål for fremtiden. - Mangler olie.
Hej. Det var sjovt forleden.
Sig til, hvis jeg må byde på middag en dag.
Ja. Middag er et af mine yndlingsmåltider.
Overrasker det dig, at jeg svarer så sent?
Nej, slet ikke. For du ventede sikkert på min besked.
- Overrasker det dig, at jeg skrev? - Nej, for jeg er skøn.
Det overrasker, at du kan bruge sociale medier.
Jeg er fuld af overraskelser.
Det tvivler jeg fuldt ud på.
Tekster af: Eskil Hein