(aasialaista musiikkia)
TULE THAIMAAHAN NYT!
(ukkonen jyrisee)
(puhelimen näppäilyääntä)
Haloo. Mä täällä. Miten homma etenee?
Melkein valmista. – Aa. Sähän oot nopee.
Entä se nukke? Joko sä hoidit sen?
Joo. Sun ei tarvii murehtia siitä enää.
Loistavaa. Ja entä niiden avaintodistaja?
(puhuu thaita) Älä huoli.
(laukauksia)
Niillä ei oo enää avaintodistajaa. – Ton mä halusinkin kuulla.
Ja se lista? Saitko sen?
Lista on mulla. Kaikkien niiden nimet ja osoitteet.
Sä oot jo melkein vapaa herra, Eränen. – Hyvä.
Eikä kukaan voi pysäyttää meitä nyt.
Mä henkeä pidätän, salaa vartioin. Jäävettä suonissa yössä partioin.
Kun pimeyttä kadun täysikuu vain valaisee, –
niin kostaja tää rikolliset siltä lakaisee.
Aika kääriä hihat on. Muut lakoaa, mä oon voittamaton.
Ei jätetä peliä kesken, painetaan kovempaa kaikki haastajat pesten.
Siis voitosta toiseen nousuun uuteen. Nään eessä seuraavan haasteen.
Paine kasvaa aina vaan. Jos tulella leikkii, niin voi näppinsä polttaa.
Nukkuu rauhassa kansa viaton. Sankari on heillä supervoimaton.
Sota kaduilla, ansoja on poluilla.
Puskista hyökkään, on kovat paikat konnilla.
Batmanista mallia mä otin, mutta tuntuu, että oon niinku Robin.
Mun motiiveja vaikee jos on teidän ymmärtää, –
miettikää, jos en tätä tee, tää tekemättä jää.
Siks vääryyden eessä en mä nuku. Avaan silmät, ja alkaa uusi luku.
Vaikka mä nään muiden luovuttavan, –
mä piiloon en jää, pystyyn pää, nyt vedän rajan.
Täyttä höyryä eteenpäin. Yli aitojen, kattojen kiidän mä näin.
Nyt on pakko onnistua, eikä jyrkimmätkään muurit pysäytä mua.
(ähisee)
Huomenta. – Huomenta, pikkumies.
Otatko aamupalaa? – Joo kiitti.
Onks se tän sementin alla vai? – Voi sua.
Heippa! – Hei, kulta.
No, miten meni? – Aivan upeasti. Sune!
Vedän tän kentän läpi! – Aina se Sune vetää vain...
Tule alas, poika! Hyviä uutisia. – Mä tuun just!
Huomenta, Aske. – Huomenta, Jörn.
Hei, Jörn, me sovittiin... – Noh, heillä on kesäloma.
Viinereitä? Montako on mulle? – Vaikka kaikki. Jaa Asken kanssa.
Onko ne sieltä vegaanileipomosta? – Ei kun... Sehän meni konkkaan.
Miks sulla on maalii käsissä?
Joo, kuunnelkaas. Mähän oon siis työstäny tätä mun ruuansulatusäppiä.
Välillä on pitäny ponnistella, mutta lopputulos puhuu puolestaan.
Saitko sen myytyä, muru? – En ainoastaan myynyt.
Nordic Fitness osti sen oikeudet –
ja lisäks palkkas mut päävalmentajaks ja suunnittelijaks.
Niiden ravitsemusosastolle! – Mieletöntä! Jörn on pomo!
Nooh. – Onnea.
Fucking nice, isi! – Noh! Sune! Hyi!
Eikä siinä vielä kaikki. Tsädäm! Sain 150 000 kruunua etumaksuna.
Et oo fucking tosissas.
Eipä hullummin, vai mitä?
Ja mä ajattelin, että voitais juhlia lähtemällä yhdessä lomailemaan.
Mennäänks me lomalle? – Sehän ois ihana ajatus!
Siistii. – Mut minne me mennään?
Mä mietin, että voitais äänestää, eli tää tässä on meidän vaaliuurna.
Jokainen voi pistää oman idean lapulle ja laittaa sen sitten tänne.
Sujauttaa tohon lootaan. – Hei, miten ois Espanja?
Se on tietysti mahdollista, mutta käytä uurnaa siis.
Ja esim. monta kiinnostavaa paikka löytyy Saksasta. – Mut Espanja...
Frankfurt vaikkapa. – Pistä se lootaan, muru.
Mä tiedän. Kunhan vaan sanon, että... – Olet ihan paras, muru.
Päästään kaikki lomalle. – Niin, niin.
Jes! Juhuu! – Siistii.
Täällä Jessica... – Hei. Mä...
Vastaaja. Mä teen nyt jotain tosi tärkeetä, eli jätä viesti.
Hei, Aske täällä. Mä mietin, saitko mun viestit? Ei oo puhuttu aikoihin.
Ja mä kaipaan sua kans sairaasti! Pus, pus! – Lopeta.
Mitä sä oikeen meinaat äänestää? – Frankfurtia.
Joo, mut oikeesti hei. – Ei saa vaikuttaa muiden ääniin!
Hei, pistä siihen Espanja. – Ai miks?
Siellä tehdään niitä espanjalaisia munkkeja. Niitä hyviä.
Niillä on hei ihan nimiki. – Joo, niitä sanotaan churroiksi.
Se meinaa kait munkki espanjaks. Joo, mä googlasin.
Miks sä haluut Espanjaan, ku sä voit ostaa niitä täälläki?
Koska täällä me ei olla lomalla. Äly hoi, Aske!
Espanja! Espanja! Espanja!
No joo, jos äänestän Espanjaa, häivytkö sä?
Jes! Sä oot äijä! Velipuolet? – Hmm.
Fuck Frankfurt!
Hei. Oon yrittänyt tavoittaa. Nähtäisiinkö?
Mä katson valoon ruudun, mut vastausta ei kuulu.
Jätätkö mut näin vaan roikkumaan?
Jos sulta edes saisin mä pienenpienen merkin, –
niin jaksan vaikka viikon odottaa.
Ja silloin kolme pistettä nuo ilmestyy.
Ne täyttää hetkessä mieleni mun.
Niin paljon pikseleihin pieniin kätkeytyy.
Ja takaa vastauksen löydän sun.
(viesti)
Aske, my maaaaan! Nähdäänkö harkoissa?
Parkour! Le parkour!
Jamaikalaiset lehdenjakajat kehitti sen lumihankia vastaan.
Hyvä! Lisää energiaa! – Piristy. Kyl se vastaa.
Siis tehän seukkaatte. Ainaki pussailitte koulun bileissä.
Mut me ei olla puhuttu viikkoon, ja mä oon tekstannu sille.
Se ei vastaa.
Mikset mee käymään? – Ilmoittamatta, vai?
Miltei 90 % naisista pitää suhteessa siitä, kun kumppani tekee aloitteen.
Mee sinne. Tytöt rakastaa spontaaniutta ja romantiikkaa.
Ja partavettä. – Aske! Valot päälle!
Joko toi hyppy sujuu?
Ei vielä. – No mitä te siellä juoruilette? Liikettä!
Tsemppii, Aske. – Nyt menee putkeen.
Hyvä!
Ei! – Vittu.
Aske, mikä sua vaivaa? Vähän munaa nyt!
Ne esteet ei oo totta. Ne on vaan sun päässäsi.
Sitten vapaata harjoittelua!
(huoahtaa)
Hei, Jess. Miten menee?
Ajattelin käväistä, kun tulin treeneistä.
Niin, mähän treenaan. Ai, eiks se näy?
(hengähtää)
Hei, Aske. Mä laitoin juuri linssikeittoa. Tule sisään.
Onks Jessica täällä? – Kyllä vaan.
Se on odottanu aika pitkään sua. – Onko?
Se alko laittautua jo melkein tunti sitten.
Jessica! Sun satuprinssi on täällä!
Maistaisitko? Ihan vähän vaan. Linssit on hyväks sulle.
Ei oo nälkä. – Tää kaipaa pestoa vähän.
Hei! Aske? Mitä sä täällä? – Hei. Ajattelin...
Ai, Jessica, sulla on vieraita. – Nam, wassup, bad boy!
Ei, oota. Se onkin vaan Aske. – Väärä hälytys. Hei, tyttö.
Hei, Mie. – Ei kun mä oon Fie.
Ei, se meni oikein. – Siis apua, sori. Mä oon Mie.
Tultiinks me ajoissa? – Siis liian ajoissa?
Tää ei sovi lapsille. – High five!
Voitteks te oottaa ylhäällä? – No jos et haluu meitä tänne.
Punanen hintalappu otsaan ja poistomyyntiin.
Hashtag alelaariin! – Hashtag näytekappale.
Sä oot tosi ihana ku tulit mut nyt on huono hetki.
Meen bileisiin. – Okei. Voinks mäkin tulla?
Tota... joo, mut siel on lukiolaisii, eli... – Niin?
Siis et sä oo lapsellinen tai mitään...
Hei, soittaaks Marco? – Se on Marco!
Omg, Marco on kyl paha poika. – Niinpä! Jessica, tuut sä jo?
Aske, nähäänks myöhemmin? – Joo...
Paha poika?
(ukkonen jyrisee)
(puhelin soi)
Haloo. – Kävit sä Jessican luona?
En mä. Mulle tuli muuta.
Odysseus. Sen Glenn–jutun jälkeen...
Enks mä oo vähän niinku paha poika?
No niin hei, mille sä naurat? – Ethän sä oo sellane!
Sä oot... Sä oot... Vaan niin Aske.
Mut Glenn ja se tappelu?
Pahat pojat niinku puhuu tytöille eri lailla. Niinku mä, tietsä.
Sun pitää olla itsevarma.
Tytöt tykkää, kun niille näyttää kaapin paikan.
Sanoo, että hei beibi, mä otan ohjat. – Okei.
Kiitti nauruista, Aske. Paha poika. – Odysseus?
Haloo! Odysseus?
Ajat ku sekopää, ihminen.
Sä! Oot se sä? Ai helvetti. – Kiva nähdä, mut älä nyt tunteile.
Mul oli ikävä sua. Luulin, et sä kuolit.
No kuolinhan mä. Satoja vuosia sitte.
Niin, mut kuolit oikeesti. – Ei kukaan kuole oikeesti.
Nosta mut. Jokin on vialla.
Mä tunnen sen. – Hitto. Murtuks sun jalka?
Jokin on vialla meidän tehtävässä, koska mä palasin tänne.
Et tullu mun takia? – Ei me kostavat henget käydä kylässä huvikseen.
Mua ja sua sitoo mun vala rangaista sitä kylmäveristä lapsenmurhaajaa.
Tehtiin se jo. – Niin mäkin luulin. Tätä pitää tutkia.
Mut eka kaikista tärkein. Saisinko smoothieta?
Mut ethän sä tullu tänne huvikses.
Ei vala meinaa, ettei vois nauttia olostansa.
Varovasti. Se ei sovi siileille.
Sama se. Mä syön mitä haluun. Käy sä vaan töihin. – Joo.
"Leluyrittäjä vapautuu vankilasta Thaimaassa. Todisteet kadonneet."
Tässä lukee siitä. – Tossa vehkeessä vai?
Oota.
UUTISET
Leluyrittäjä Phillip Eränen, –
joka pidätettiin taposta ja huumeiden salakuljetuksesta, –
joudutaan vapauttamaan todisteiden kadottua.
Mitä toi nyt on?
Tärkein todiste nukke, jonka sisällä kokaiinia kuljetettiin, –
katosi todistevarastosta.
Mä en ollu mikään nukke!
Avaintodistaja, entinen hikipajan valvoja löydettiin ammuttuna.
Se olikin kusipää. Ihan oikein sille.
Lista niistä lapsista, jotka näkivät Eräsen rikoksen, katosi.
Yleinen syyttäjä yrittää tavoittaa lapset pikimmiten, –
mutta nyt perusteita Eräsen vangittuna pitämiseen ei ole.
Asianajaja Carsten Nirri–Vecksen kommentoi asiaa näin:
Tämä on yhtä sirkusta. Tuomari on takavarikoinut Eräsen passin, –
eikä hän saa poistua Thaimaasta, ennen kuin tapaus on käsitelty.
Päämieheni on syytön. Hän on saanut kärsiä jo aivan liikaa.
On naurettavaa, että hänet vapautetaan vasta 16. päivä.
Se on ens viikolla!
Viikko vankilassa on ikuisuus.
Meidän pitää lähteä sinne heti.
Thaimaahan? Meidän piti mennä Espanjaan.
Ja Eräsen piti mennä vankilaan. Nyt se pääsee pois!
Sä oot velkaa. – Ai koska työnsit Glennin lätäkköön?
Sun veloilla on pahemmat korot kuin pikavipeillä.
Meillä ei oo todisteita. – No mehän hankitaan niitä.
Ai ihan tosta vaan? – Me ollaan ninjoja.
Voidaan improvisoida.
Sä sanoit "me". Että me ollaan ninjoja.
Eli mehän ollaan vähän niinku pahoja poikia?
No ootas. Mä oon ninja.
Eli joo, kai mä sit oon tavallaan paha poika.
Ja mikä mä oon? – Lapsi?
Joo, mut jos mä teen tän, tuleeks musta ninja?
No ei ninjaks voi oikeestaan niinku tulla.
Ninjaks synnytään. – Ai.
Mut tietysti jos sä autat mua tässä, mä sanoisin, että on kohtuullista, –
että mä teen poikkeuksen ja nimitän sut ninjaoppilaaksi.
Oikeesti? – Totta kai. Sitte säkin oon paha poika.
Ensin sun pitää järjestää meidät Thaimaahan. – Okei.
Aske? Voi, äidin pikku eläinlääkäri.
Ihanaa, että pidät huolta tuosta pikkuisesta, –
mutta se pitää viedä vajaan.
Jörn sai järkyttävät allergiat, kun se on samassa talossa.
Onks sillä siiliallergia? – Sirene, missä anthistamiinit on?
Voisitko viedä sen äkkiä vajaan.
Onks tää vitsi? Ei täällä voi asua.
Tai no ehkä ihan hetken. – Okei, sä tarviit uuden ruumiin.
Siili ei voi tulla lennolle, jos sä haluut Thaimaahan. – Haluan.
Mä etin nallen tai jotain. – Et paa mua nalleen!
Mitä sä sanot tästä? – Ai jaa? Mitäs ite tästä?
Sillä on liikkuvat jalatkin. – Ja tissit!
En rupee naiseks! – Haloo. Keskiaika päätty.
Naiset pystyy kaikkeen. – Ne kokkaa ja ompelee.
Häh? – Just!
Sitä mäki. (vatsa kurisee)
(röyhtäisee) Nam!
Huoleton olla suoles vois, –
kunhat otat suustasi jauhot pois.
Äiti!
Kun kokataan, vaihdetaan –
gluteenittomaan.
Kun kokataan, niin viljat pois me nakataan...
Haloo. Äiti! – Ni?
Tota... Muistatko mun ruudullisen ninjan?
Se Stewart–sedän lahja? Minne sekin meni?
Se katos, joten voit sä ommella mulle uuden semmosen?
Ninjanuken? – Joo. Sehän oli jotain tän kokonen.
Ja nappisilmät. Muistat sä, miltä se näytti? – Joo toki.
Ja mulla on muistaakseni jossain tosi ihanaa ruudullista kangastakin.
Ei saa vetää vessaa. Mä käyn hakemassa kameran. Äppiä varten.
Hei, Aske. Eiks oo jännä nähdä, minne me matkustetaan.
Joo, tota, voitasko... – Espanja!
Eijeijei, ei puhuta siitä lomasta. Eikä mitään lehmänkauppahommia.
Hasta la vista, donde estada playa nudista? Olé!
Hmm. Äiti.
Mä näin tosi siistin videon YouTubessa.
Tota... "Thaimaa – vegaanin paratiisi".
Vegaanin? – Joo, tota, Thaimaahan on melkein lihaton.
Oikeesti? – Joo, ne on buddhalaisia ja valaistuneita.
Se kuulosti kivalta. – Jännää.
Ettehän puhu äänestyksestä?
Ei tietenkään, eihän me.
Samahan se on, minne mennään, jos ollaan yhdessä.
Vois hyvin mennä Frankfurtiin vetämään bratwurstöverit.
Thaimaa. Vegaanin paratiisi.
THAIMAAN MATKAT
KAH SI ATHIN VANKILA
EPSANJA
Sirene, tuu keittiöön. Me avataan vaaliuurna.
Aske, mennään! Heimoneuvosto kokoontuu!
VAALIUURNA
Eli tällä hetkellä uurnassa on vielä neljä laskematonta ääntä.
Itseään ei voi äänestää, eikä äänestää tyhjää.
Toiveet toteutuu. Sit nähdään, mihin men...
Rauhoitutaanpas vähän.
Sain sen sun pehmolelun valmiiksi. Siitä tuli tosi söpö.
Frankfurt.
Epsanja.
Thaimaa.
Tilanne on yhä tasan, eli viimeinen ääni on ratkaiseva.
Öö, joo!
Joten...
Thaimaa! – Juhuu! Häh?
Aika jännää. – Niin mut...
Niin mutta se on niin kallis ja kaukana ja.. Entäs sadekausi?
Ei. Tää on paras hetki mennä sinne. Ja halvin myös.
Kato vaikka tätä mun löytämää hotellia. Pelkkä ehdotus tietty.
Mut hyvä sijainti. Ja mä varasin jo huoneen varmuuden vuoks.
Äidin pikku matkanjohtaja.
Sä lupasit, runkkari! – Sune!
(Sune itkee) Puhuitteko te äänistänne?
Öö... Mitenköhän se siili voi?
Hei, Jessica. Mä täällä. Mä lähen viikon lomamatkalle, –
mut soitan, kun mä palaan, ja sit hengaillaan.
Ettäs tiedät. Beibi!
Tai sit soitat takas, kun sä kuulet tän. Okei, moikka.
Hei, hyviä uutisia. Mennään Thaimaahan!
(yskii)
Kaikki hyvin? – Joo, voin hienosti.
Sä söit liikaa.
Sul on kuumetta. Sun sydän. (pieraisee)
Tarviit uuden ruumiin!
Äiti! Oliks ne nukke siis jo valmis?
Joo. Toivottavasti se kelpaa.
Mä käytin sitä kangasta... – Tänne jo. Kiitos.
R.N. Sun uus ruumis. – Laske se tohon.
Ai tähän? – Ja nyt juokse!
Ai siis... – Nyt!
(jyrähdys)
Oi herranen aika. Kylläpäs siellä myrskyää, vai mitä?
No, tykkäätkö sinä? – Joo.
Se näyttää ihan samalta kuin se vanha.
Näytän hirveeltä! Pyysinkö, että tehkää mut mummon verhoista?
Toi oli äidin ainoo ruudullinen. – Kenellä ees on tällaista kangasta?
Tekeeks se pöytäliinoja joulupukille vai? Tää kutiaakin. Kokeile.
Mut nyt sä oot luomuvillaa. Ja voit liikkua ihan vapaasti.
En ees voi. Jos joku näkee, ne luulee mua tytöksi.
Ruudullinen ninjaneiti. – Mitä väliä? Sisin on tärkein.
Mitä mun sisällä muuten on? Painan enemmän kuin Sune.
Onks se riisiä? – Linssejä varmaan. Ne on hyväks sulle.
Kuulemma kauheen levee perse. Ja mitä tää rahina on?
Ei oo ees miekkaa.
Sulla on oppilas, joka järkkäs reissun Thaimaahan. – Niinkö?
Eli keskityttäiskö tehtävään?
No joo. Just niin, oppilas. Tärkeintä on tehtävä.
Pois me lennetään. Kauas maailman ääriin.
Paikkaan, jossa itses olla saat.
Aika pöllähtää uuteen atmosfääriin.
Pakkaa laukut. Leima passiin vaan.
Hymyyn kääntyy suu ja selkä suoristuu.
Mukaan joukkoon tuu ja astu seikkailuun.
Kauas taakse jäi kaikki arkinen.
Nyt suunta eteenpäin. Taakse katso en.
Kappas vaan! No ei pöllömpää. Vai mitä tykkäätte?
Aika kaukana Espanjasta. Mä otan ikkunapedin!
Pakko laittaa toi ilmastointi pois. Mun limakalvot ei kestä.
Oi, täällä on muistilehtiö. Ja kenkälusikka.
Sähän löysit oikein kunnon hotellin. Ja vielä halvalla.
Ja tää sijainti... (liikenteen melua)
Mut mikä toi betonihirviö on? – Se on Kah Si Athin vankila.
Ja miks sä haluut, että me lomaillaan jonkun vankilan vieressä?
Näillä on hyvät aamupalat. Saattais jopa olla churroja.
Ja tosi edullista. – Keskustan ulkopuolella on halvinta.
Tää on bisneshotelli.
Koska matka liittyy sun työhön, voit vähentää kulut.
Äidin pikku kirjanpitäjä. Katsotaan meidän huone.
Väliovi. Luksusta.
Mitä? – Me ollaan täällä.
Nyt jo? Mitä kello on? – Kakstoista. Eränen vapautetaan kahelta.
Selvä. Eli meillä on neljä... – Meillä on kaks tuntia.
Ja pitää olla siellä ajoissa. – Ja mitä sen jälkeen?
Miks sä juttelet sun nukelle? – Se ei kuulu sulle.
Ja miks se muuten näyttää nyt tolta? – Ai miltä muka?
Meinaaks sä sen kangasta? – No sitä.
Miks sun nukke näyttää siltä, et se tykkää pojista? – Pää kiinni.
Mitä sitten, vaik tykkäis? – Ja viihtyy sun sängyssä.
Sil on hyvä maku. – Tosi hyvä maku. Naistenvaatteissa.
No, lähetäänkö baanalle? Nähdään kaikki Thaimaan ihmeet.
Hello, family! Welcome bang–gang! You buy?
Vuokrattaisko skootterit? – Ei, ei. Liian vaarallista.
Drooni! Ostatko tän mulle? – Näyttää kalliilta.
No meat. I'm vegetar.
This one, please. Thank you.
Oi hei, Jörn, kato. Kalahoitoo! – Häh?
Kokeilkaa sitä. Tekee kuulemma hyvää.
Kokeillaanko, Jörn? Mä maksan. – Okei.
Bonjour. We try fish?
Olkaa jotain tyyliin kolme varttia, et saatte täyden hyödyn.
Yes, three quarters!
Mulla on nälkä. – Osta sä vaikka se drooni.
Se voi olla sun lomalahja. No, se on meidän perinne.
Ei se noin hauskaa ole. On teilläkin omat juttunne. – Kalat kutittaa!
Eiks sua kutita yhtään, Jörn?
Öö... Ei.
Äiti, voinks mä kierrellä vähän? – Ai yksin? En mä oikein...
Aske on iso poika. Hänen pitää etsiä itseään.
Kokeile vaan. Äidin pikku vaeltaja.
Miks Aske saa lähtee? – No, voit säkin mennä.
Enhän mä tykkää kävellä yksinään. Yök, kissa! Kissat on kauheit.
Menkää vaikka yhdessä. – Ei! Tai siis...
Munhan piti etsiä itseäni. Siis yksin.
Etsiä? Siinähän sä seisot.
Hmm.
Perillä. Se ei oo viel ulkona. – Hyvä.
(puhuu thaita)
Kiistelty tanskalainen leluyrittäjä Phillip Eränen –
vapautetaan tänään takuita vastaan Kah Si Athin vankilasta.
Kauanko vielä? – Viis minsaa. Ai muuten, saat yhen jutun.
Mäkö? No mitä? – Jotain pientä.
Tehtävää varten. – Ai miekan?
Mut hei, et sit tapa tai silvo ketään.
En, en. Millainen miekka? – Nää on eri videopeleistä.
Se voi olla mikä vaan näistä. Ostin vikan pussin.
Miekka ei oo pelkkä ase. Se on ninjan identiteetti.
Näyttää siltä, että ovella tapahtuu nyt jotain.
Mennään!
Ja vauhtia nyt. Mister Eränen.
Tänne, herra Eränen. – Hei, kuuletteko?
Katsokaa tänne!
Herra Eränen!
Hei hei. Päivää vaan. – Herra Eränen, iltauutisista.
Miltä tuntuu olla vapautettuna? – Tänään on suuri päivä mulle.
Oikeus tapahtui. – Mä sulle oikeutta näytän!
Kertoisitko hieman oloista thaimaalaisissa vankiloissa?
Jos ootte ollut hotellissa Thaimaassa, niin ei ero iso ollut.
Mitä nyt kylmän limpparin sijaan voi saada kylmää terästä niskaan.
Mitäpä Eränen aikoo seuraavaksi? – Juon sen kylmän limpparin.
Ja miltä tuntui piestä lapsi kuoliaaksi bambukepillä?
Minä en ole kyllä... En... – Mä en ymmärrä.
Jokainen on syytön, jos ei toisin todistettu.
Siinä kaikki. Kiitos. Mennään, Phillip.
Herra Eränen! – Minä sanoin "siinä kaikki".
Oletteko tappanut jonkun? – Tahdomme vastauksia!
Älä päästä sitä pakoon! – Sorry? Excuse me?
Follow that car!
Welcome. Table for you, mister? – Thank you. The usual, please.
One moment, please.
(naureskelua)
Hello. Glug, glug? – One Sprite, please.
Sprite? Okay. So cute.
Mitä se sano? – Sitä, et sä oot siisti.
Mä hiivin vähän lähemmäs kuuntelemaan noita.
Varovasti. – Joo. Mä kuuntelen, sä vahdit.
Here you go. – Otaks sä limpparia?
En todellakaan. Me juodaan samppanjaa.
Nyt juhlitaan. Skool vapaudelle.
Jes, skool.
Hei, kyttääks toi meitä? – Kuka? Toi poika?
Hello? Yes...
Phillip, se on lapsi. – Joo.
Totta. Mä oon vähän vainoharhanen.
Sprite for you. – Very funny.
(puhelin soi)
Haloo. – Hei, Aske. Ooks sä Thaimaas?
En haluu häiritä. Ajattelin vain tsekata, miten sä pärjäilet.
Ihan hyvin. Vähän kiire nyt.
Ja se lista niistä lapsista? Toitko sen?
Se on mun klubilla. Sitä ei ollu helppo hankkia.
Joko sä tavotit Jessican? – En. Miks?
Ei se ehdi, kun se pussailee sen wannabe–gangstan kanssa.
Mitä? Mitä sä sanoit?
Kakskyt tonnii on varmaan kohtuullista. – Ilman muuta.
Ja hoidat ne penskat ite? – Joo. Se ei oo mulle ongelma.
Näiks sä ne kuvat Mien ja Fien instassa?
Mitkä kuvat? – Paras, kun katot ite.
Jos kytät löytää silminnäkijät ennen sua, et pääse linnasta enää helposti.
Kyl mä sen tiedän. – Kuhan varmistin.
Mitä se...?
Mitä vittua? – Hei! Aske!
Tytöt ei vaa voi vastustaa pahoi poikii.
Siks mä en saa niiltä rauhaa.
(lapsen itkua)
Kuuleks sä?
Aske?
(puhuu thaita) Haloo!
Tavataan klubilla illalla. Esittelen pari ystävällistä naista.
Nyt mua kiinnostaa kyllä pelkästään ne lapset.
Kuulosti pahalle. Siis se lista. Käykö kymmeneltä?
Sano jotain, Aske. – Perse!
Tuu pankin kautta. – Jep. Skool.
(puhuu thaita)
Se oli siinä, lapsenmurhaaja!
What? No, thank you. Go away. (puhuu thaita)
Oot sä siellä? – Ei nyt.
(puhuu thaita)
Thank you.
Tulipa kuuma. Taidan vaihtaa vähän maisemaa. Meen kotiin.
Käy mulle. Mä meen salille. Nähään illalla. Tuo ne rahat.
Äh, se lähtee.
Tuk–tuk, kiitos. – No mee perään!
FS You go now? 50 baht, please. – Sorry, one moment.
Voi ei! Paska!
Sen lakimies. – Let's go.
Vittu. – Mitä sä sekoilit?
Tärkeintä on tehtävä. Et sä muista? – Niin mut Jessica...
Au! Sä oot karhee. – Kato mäpä oonkin luomuvillaa.
Kuulit sä mitään? – Lakimies vei sen lapsitodistajalistan.
Jos me saadaan lista poliisin käsiin, Eränen on mennyttä.
Missä se on? – Se on klubilla.
Mikä klubi? – No mä en kuullu, koska se pentu kaappas mut.
Voi paska. Anteeks. Mitäs nyt? – Mitä sä multa kysyt?
Istutaan tässä niinku idiootit, kunnes vihje tippuu taivaalta.
Sanoit sä klubi? – Jep.
"Lucky Fucky Club."
Siis täälläkö me syödään? – Joo.
Kiitos, kun tarjoot illallista. – Mä haluun heseen.
Hienoa. Tosi oma–aloitteista. – Sä maksoit meidän loman.
Aa, nii mä tosiaan teinkin. – Tää on vaan pikku vastalahja.
Antaisit meidän maksaa ruuat. – Ei, ei, kun mä haluan.
Tää onkin osa sitä, kun Aske kasvaa mieheksi. Ei mennä kehityksen tielle.
Äidin pikku iso miespoika. – Onpas täällä reipas meininki.
Täällä Jessican vastaaja. – Hei, mä täällä.
Mä teen nyt jotain tärkeetä, eli jätä viesti.
Mä täällä. Voitko soittaa? Meidän pitää puhua. Pian. Moi.
Tohon ei oo aikaa nyt! – Mä tiedän. Mitä se ajatteli?
Mitä sä ajattelet? Että sun tyttö saa kielareita joltain spedeltä.
Poskelle vaan. Ja toihan voi olla vaikka sen serkku.
No hyvä, nyt sulla on selitys. Voit keskittyä tehtävään.
Hello, family. You look like George Michael.
No en sentään. Se on kai tää hattu.
You want family take picture? – Luulen, että he ovat miehiä.
Kuinka hauskaa, Sune. Otetaan se kuva. – Ei mua!
Say cheese. – Something for me?
Tästä ylös.
Miten sä löysit tän paikan? – Netistä. Mahtavat arvostelut.
Tosi autenttisen oloinen. – Tää on hirvee läävä.
Mennään sinne heseen! – Sune, pelaa vaikka sun pädillä.
Hello, family. You want drink?
Pitäiskö riipaista kunnon drinkki? – Mulle vaan vesi.
Ota vaan. Mä tarjoon. – Oikeesti? Äidin pikku pohatta.
Mulle kolme Spriteä. – Mulle tällainen Sexy Bitch.
Minua kiinnostaisi tämä tässä. Flaming Boytoy.
Se tarjoillaan palavana. – Cola, please.
Tota, mä taidan ettii heti vessan. – Eikös tilattais ensin ruuat?
Pakko mennä. Tilatkaa mullekin. – Sillä on ripuli!
No vähän kyl kiertää. – Aske. Teetkö mulle palveluksen?
Ota tää. Merkkaa siihen, mikä on lähinnä tuotoksesi koostumusta.
Loin tietysti jo teille kaikille profiilit, ja saatte omat tunnukset.
Heti kun mä oon viilannu bugit pois perheenjakamistoiminnosta.
Excuse me. – Aah!
Mut...
Mestaan toiseen kolmanteen biletykseen ikuiseen.
Historiaa vielä teen vaikka en tiedä ees minne seuraavaks meen.
No kids in here. – Mut mun isä on...
I said, no kids in here. – Yes, but my father is...
Piss off.
Hyvin meni, paha poika. – Mitä mä nyt teen?
Etsi tie sisään. Tuolla! Ikkuna!
Mä kiipeen sisään sen kautta.
Sen lakimiehen toimisto kai. Tuu tänne!
Sinne? Ai noin korkeelle. Mut jos mut nähään?
Tärkeintä on tehtävä. Haluuks sä ninjaksi vai et?
Au!
Ei sun noin vaikeesti tarvi sitä tehä.
Se lista on täällä jossain. Tuu! Etitään se. – Joo.
(puhelin soi)
Sulje se! – Ei, se on Jessica. Haloo.
Hei, Aske. Jessica täällä. – Joo. Hei.
Mä soitin, koska on parempi, jos kuulet tän multa.
Aske, sä oot tosi ihana. Mut sä et vaan oo mun tyyppiä.
Okei. Ai niinku paha poika? – Tota... Niin.
Oisin sanonu sillon, kun nähtiin, mut...
Joo, mut et sanonu. Piti nähä instasta.
Niin, ku se hetki ei vaan ollu oikee.
Hetki? Oikeesti? – Aske...
(Asken ääni) Pitää mennä. Äiti käski nukkumaan.
Mitä sä teet? – Joku tulee! Pöydän alle.
Jos haluut pitää sormes, niin maksa velkas.
Juotavaa? Istu vaan.
Seison mieluummin. Tuli istuttua tarpeeks siellä vankilassa.
Kun nousin ylös, joku vei mun paikan. – Erilaista Tanskassa.
Tässä lista. – Hyvä.
Tässä rahat. – Kiitos.
Ja tää on varmasti ainoo kappale? – Joo joo.
Mä en sitte takaa, että syyttäjä ei yrittäis löytää niitä lapsia.
Mun pitää vain olla nopeempi. – Niinku mä sanoin.
Ne asuu ympäri Thaimaata. Pinon ylin on lähimpänä Bangkokia.
Alota siitä. – Tää poika? Honey Bee Tessanie?
Joo, se on tyttö. Niil on älyttömät nimet.
Ei täs oo ees osoitetta. "Koh Ho Ann" ja ravintola suluissa.
Tää adoptoitiin perheeseen, joka pyörittää ravintolaa Koh Ho Annilla.
Se on saari Bangkokin edustalla. – Aa joo, se saari.
Yks mun tuttu tanskalainen pyörittää sukellusbisnestä siellä.
Aske ei vastaa vieläkään. On kyllä kestäny aika pitkään.
Huono verkko. Kokeile mun omaa.
Ai tanskalainen? – Se tulkkaa mulle joskus.
Ehkä siitä ois apua nytkin. – En tois mukaan ylimääräisiä.
Tavallaan hän on jo mukana.
(pieruääniä) Häh? Mitä tää on?
Mitä tää on?
Who the fuck are you? – Yes, hello.
Have you seen my futispallo? – Häh? Tanskalainen?
No. Tai yes. Eiku häh? Ootko säkin?
Mitä teet täällä? – Mä en tykkää tästä. Etkö sä tunnista sitä?
Sama poika ku siellä kahvilassa. – Kappas. Seuraaks sä meitä?
Vastaa, poika! – Mä en voi sekaantua tällaseen.
Totta, Phillip. Häivy täältä. Vie se lista.
No niin. Nyt me vähän jutellaan. – Mitä sä teet?
Mä kysyn kysymykset. Mitä sä teet täällä?
Se lista on mun.
Joo siis, mun isä oli klubissa, ja mulla oli pallo, –
ja se vieri tänne.
Puhut paskaa. Klubissa ei oo muuta kuin yks vanha ukko.
Se on mun isä. Se näyttää vanhalta. – Hyvä yritys.
Cheese!
Something for me? – Something for me?
Auh!
Ehkä puhut enemmän ilman korvia.
Tai ei. Tulee sotkua.
Tää on parempi.
Nyt mä kysyn sulta pari kysymystä. Jos sä valehtelet... Onko selvä?
'FS Fuck!
Mä en kuullu mitään! Mä vannon.
Harmin paikka. Otetaan ne vikat maitohampaat pois.
Execute me. Onks tää hei vessa?
Ulos! Vain henkilökunnalle.
Voi hellanlettas. (röyhtäisee)
Stewart–setä! – Jumalauta, Aske! Mitä sä täällä teet?
Poika murtautui toimistoon. Soitin poliisit.
Onpa herralla nätti koru.
Aske, onko koko perhe täällä? – Painu helvettiin!
Tiedät sä, mikä huono puoli noissa koruissa on?
Ne on aika tiukas!
Varo. Melkein läikytit mun kaljan.
Tää ei välttämättä oo paras paikka sun ikäsilles.
No ni. Hole in one, kippari.
Skool! No ni, mitä sä oikein täällä teet?
No tota...
Mä ymmärrän. Mä alotin itsekin aika nuorena.
Mä muistan yhden kerran tarhassa... Ei, myöhemmin. Olin sijaisena.
Ethän kerro mun äidille? – En ikinä. Meidän salaisuus.
Siitä tuli mieleen. Missä loppuperhe on?
Mut minne se meni? – Eiks se vastaa? Tossahan se on.
Aske, missä sä olit?
Hiiohoi, herrasväki. Lupa rantautua? – Oi luoja!
Setä Stewart! – Jessirena!
Haistanko vähän viinan? Mä tykkään.
Kato, kuka löyty. – Iskä?
Vessa oli rikki, ja mun piti mennä...
Ja niin me sit törmättiin. – Mitä sinä täällä teet, setä?
Työjuttuja. Nyt oon tietysti vapaalla maissa. Joko tilasitte?
Joo, istu vaan, setä. – Ei näköjään mahdu.
Kiitos joo, mä söin just, mutta aina sitä vähän lisää mahtuu.
Jonne tietää, töks, töks. No mitäs sinä, Toni?
Onnittelut tosta hattuvalinnasta. Et stressaa, mitä muut ajattelee.
Löysitte näköjään korttelin parhaan ravintolan.
Ready order food? – Yes, one sai bai gai.
Ja sitte biki lau with extra chockobai without the korianteri.
Okay. Madam? – Voitko tilata mun puolesta?
Vegaanista. – Mä tiedän just sopivan.
Dai mai tai sai lai bai gai gai gai ja ekstra samsai. Yes?
Flai kai mai? – Ei, ei. Pelkkä flai lai.
And five beers, por favores. – Sä olet ainut, joka juo olutta.
Joo, mä tiedän. Tilatkaa omanne.
Mulle tällä kertaa Cucumber Cock–block.
Mä kokeilen tätä. Purple Rim–Job.
Ääh!
Tää punanen vihannes on todella hyvää. – Kiva kuulla.
Mikä se on? – Ai toi? Sehän on possunjuurta.
Eli mitä sä olit sanomassa, Josif? Otat siis kuvia pöntöstä?
Aivan, ja sitten äppi analysoi koostumuksen ja käyttää algoritmia...
Jörn on oikee nero, etkö ookin? Myi sen Nordic Fitnessille.
Pitää vain keksiä parempi nimi. Ne ei tykänny alkuperäisestä.
Mikä se oli? Jörnin ruoansulatus– ja ulosteäppi.
Joo, ei kovin iskevä. Miten ois "Suolisyynäri"?
Tai "Paskaaks tässä"? – Check for you.
Aa joo, niinpä. Aske lupas tarjota. – Annaks sä lapsen maksaa, Jürgen?
Askehan ehdotti sitä ite.
Äidin pikkumies valitsi nimenomaan tän paikan. – Ai valitsi, vai?
Janus, eiköhän me kaks alfaurosta pistetä tää lasku puoliks, vai mitä?
No ei se kyllä... – Jos vaadit! Sulla on ylpeytes.
Ja mä olen vieras. Annan sun maksaa. Skool Jakobille!
Skool skool. – Kiitti sulle, iskä.
Eli nyt on jäljellä enää yks kysymys.
Mitä tehdään huomenna? Ja monelta haen teidät? – Mitä?
Minä en aio pilata mun lomaa sen miehen kanssa.
Juu ei, muru, mutta onhan se kiva, jos se näyttää paikkoja.
Mä kutsun koolle hätäkokouksen. – Kato, miten söpö minibaari.
Mitä sä sekoilit? Me oltiin tiimi ja sä jätit mut. – Piti saada lista.
Meillä on tehtävä, vaikka sä unohdat sen aina, kun puhelin soi.
Sä taas unohdat kaiken muun. Hylkäsit mut!
Älä nyt liiottele. Hajaannuttiin. – Oikeesti?
Stewart–setä on hyvä matkaopas. – Mä vaikka eksyn mieluummin.
Sune, voitko hakea Asken? Meidän pitää puhua tästä.
Sä oot huono ystävä. – Sä oot huono ninja.
Pelkkä taakka. Olis pitäny vaan ottaa niiltä nirri pois.
Nyt ei oo listaa eikä ees... – Ai sä et ees saanu sitä?
Mä putosin, koska se mopo tuli... – Okei, eli sä epäonnistuit.
Kai sä sentään muistat vielä ees sen saaren nimen?
Sitä varten mulla on oppilas.
Eli kai sä muistat sen? Sano nyt se saaren nimi.
Mitä jos en muista? Sitten sä petät ne lapset.
Niin kuin silloin, kun sä olit ihminen, ja niin kuin petit mut.
Hei, nyt menee kyllä vyön alle.
Kenelle sä puhut, Aske? – No mun nukelle.
Ai sille pinkille vai? – Joo, just sille.
Ja onhan se tyttömäinen. – Eiks ookki?
Faija kutsu perhekokoukseen. – Okei.
Jätät sä sen ulos? Alkaa sataa.
Ei haittaa. Se kyl pärjää yksin. Tuut sä?
Hm.
Ja sitten se roikkuu mukana koko loman.
No jos et haluu sitä mukaan, mä voin soittaa sille ja sanoa.
Älä mainitse mua, jooko? – En, en.
Mut hei, tunnettehan te sen. Ei me haluta loukata sitä.
Voi, pääseeks siltä itku?
Se voi ottaa kovat kilarit, jos se loukkaantuu.
Voi luoja! Mitä mä teen?
Mä tiedän. Mä löysin meille netistä ihan mahtavan paikan.
Pieni saari Bangkokin edustalla nimeltä Koh Ho Ann.
Piti syödä churroja aamupalaks. – Nyt ei ehditä.
Sinne kulkee Bangkokista vaan yks lautta vaan kerran päivässä.
Meidän pitää lähtee jo aamukasilta. – Nyt on kiire.
Missä mun napit on, iskä? – Sun shortseissa on nauhat.
Ei kun nää!
Joo, me mennään sinne saareen. – Mun kalsarit, iskä!
Joo, lautalla aamukasilta.
Okei. Hei hei. – Suuttuiko se?
Ei, ei, musta se kuulosti oikein ymmärtäväiseltä. Melkein iloiselta.
Mä haluun ikkunapaikan.
Huh! No niin.
Sorry, no more ticket. – Kuulemma kaikki liput on jo menny.
Mä varasin neljä paikkaa. – Kukahan ne lunasti?
Kirkasta huomenta, joko saa korkata?
Stewart–setä! Mitä sä täällä? – Unohditte varata mulle paikan.
Mut ei hätiä mitiä, niil oli vielä yks. Mennään.
Tässä se on. Uljas näky, niinku sä, Sirene. Toi krapula pukee sua.
Kiitos, kun soitit mulle ja kerroit, että meillä on aikanen lähtö saareen.
Ja Jens, mä en huomannukaan noita sun komeita kenkiä eilen.
Sopii sun hatun kanssa. Hyvä kokonaisuus.
Selvästi mietitty epätoivosta tyyliä –
niinku kiinteistönvälittäjän keski–iän kriisiä.
Ei, mä yritin jo. Luulin, että sä varasit lipun.
Ei niillä oo yhtään paikkaa.
Nyt mä pääsen sinne vasta huomenna.
Jes! (laivan torvi)
Sitten lähti! – Vuokrataan siellä skootterit.
Mul on vähän huono olo. – Kilpikonnakeitto vois auttaa.
Yäk, Sirene. – Joo, näköjään kova tuuli.
You want drink? – Jessöörs, five beers, please.
Mä maistan tätä Long Island Ice Teata.
Make that a double. – Ai tuplatee?
Mä otin sulle oman huoneen. – Aha, kilttiä.
Mut ei ois tarvinnu. Enkös mä mahdu sänkyyn teidän följyyn?
Jaettaisko me lasku, Sirene? – Enköhän mä jotain keksi.
Hey, ladies? Could you öljytä me the back?
Then I can öljytä you in the front.
Ah, onpa nihkeetä.
King Cobra Farm? – What?
Very good. – Yes, thank you.
Oi, onpa kodikasta. Miten täällä viihdytään?
Tosi hyvin. – Kato, Aske. Saarella on käärmefarmi.
Eiks oo siistii? – Ai farmi? Kiitti.
Tuutteko rannalle? – Mehän ollaan jo.
Mut ulos. – Ulkona on perseestä.
Jörn osti kanelipullia... – Aa, mulle ekaks!
Ja tuutko sä uimaan, pikkumies? – Mä taidan kierrellä vähän mestoja.
Oi äidin pikku seikkailija.
No niin, kivaa kierrosta vaan. – Mä etin Honey Been.
No onnee sitte. – Tääl on vaan tusina ravintolaa.
Mä löydän sen. Sit meillä on meidän todistaja.
Tee, mitä lystäät. Mä jään tähän.
Paras, ettet tuukaan. Hylkää vaan mut. Taas.
Ja kun sä epäonnistut taas, mä viipaloin sen tyypin huomenna.
Selvä. – Selvä!
(huokaisee)
On tärkeätä muistaa nesteytys.
Se on mun laji. Ääntä kohti.
Taasko sä meet? – Mä meen vaan hakee yhen limun.
Mäkin tuun. Sipsit on lopussa.
Mä voin tuoda sulle, okei? – Ai eiks seura kelpaa vai?
Ei, ei kelpaa. Okei?
Anna mun olla äläkä ravaa mun perässä koko ajan.
Mä en tiedä, mitä sä puuhailet. Mut mä aion ottaa siitä selvää.
Excuse me? I'm looking for a girl. Honey Bee?
No, no. Sorry. – Okay. Thank you.
Do you know Honey Bee?
Tallaan katuja. Aurinko porottaa.
Joka kiven käännän. Alkaa jalkojani kolottaa.
Milloinkaan ollenkaan kukaan ei oo kuullutkaan.
Aivan niin kuin tyttö tää ois haihtunut pois päältä maan.
Enkä mä levähdä. Taukoja ei pidetä.
Kaikki musta riippuu nyt. Lapsen henki pelissä.
Uupunut, paahtunut. Ystäväni hylkäs mut.
Yksin etsin siis, Honey Bee, kunnes löydän sut.
Can I help you? – I'm looking for a girl. Honey Bee.
Honey? – Yes. Honey Bee.
One moment, please.
Like this?
Mä en tajua. Tää oli vika ravintola.
Oh shit!
Oh no! I'm so sorry. Are you okay?
Saatana! – Ooks sä Tanskasta?
En ehtiny jarruttaa. Anteeks. – Se oli mun syy. Onks tää sun?
Joo kiitos. Mä pyöritän täällä pientä sukellusyritystä.
Jeppe. – Aske.
Ai sukellus...? Puhut sä thaita? – Jep. Sujuvasti.
Eli tulkkaat myös? – Joo.
Meidän pitää vähän puhua. Meil on yhteinen tuttu.
Kuka? – Phillip Eränen.
(ähkäisee)
Mä olisin puhunu mut mä pelkäsin, mitä se tekis.
Ja joutuhan se vankilaan. – Joo, mut nyt se on vapaa.
Ja niiden lasten perässä. – Aivan kauheeta.
Sekö tulee huomenna? – Eka kohde on tyttö nimeltä Honey Bee.
Se asuu täällä. – Missäpäin?
Sen ottoperheellä piti olla ravintola täällä, mut etin jo kaikkialta.
Kuuntele, Aske. Se pitää pysäyttää.
Mä autan sua, miten vaan mä voin. – Hyvä. Löydätkö sä Honey Been?
Mä tunnen kaikki siellä saarella. Soitan pari puhelua.
Okei. – Tavataan täällä mun liikkeessä puol seiskalta.
Löysin sen tulkin. Sieltä hikipajalta. Jeppen.
Se melkein ajo mun yli. – Tapan sen.
Se auttaa. Se etsii Honey Been. – Siis puhuit sä sille?
Mä luotan siihen. Senkin mielestä Eränen kuuluu linnaan.
Mä nään sen kello... – Mitä?
Ootas. Koskit sä drooniin? – Mä? En.
Mut valo on punanen.
Paljastuttiin. – Kymmenkertaisesti, bitches!
Mä... – Huhuu. Mä näin kaiken. Miten se toimii?
Sune... – Taikuudella? Vai onks siinä demoni?
Pitäiskö sun juoda vähän vettä?
Ai pitäis? Tai ehkä mun pitäis vaan näyttää tää video aikuisille.
Tää video. Susta ja tästä sun sydänkuvioidusta –
prinsessamiekkaa kantavasta parfymoidusta tyttönukesta.
(kiljahtaa)
Seis! – Päästä! Mä murhaan sen!
Sune, pyydä anteeks! – Miks muka?
Nyt heti! – No joo, rauhotu. Anteeks sit.
Ens kerralla kuolet, ihmisperse! – Nyt riittää! Pitää keskustella.
Sun nukke puhuu ja liikkuu. – En oo nukke!
Mikä sitten? Poika vai tyttö? – En ainakaan tyttö!
R.N. on ninja... – Mitä se meinaa?
Älä kerro sille. Se on liian tyhmä.
Rouvaneiti?
Meillä on tärkee tehtävä.
Viattomien lasten henget on vaarassa. – Oikeesti?
On tosi tärkee, ettet kerro tästä. – Ymmärrän.
Mä en kerro muille. – Kiitos.
Jos otatte mut mukaan. – Mitä?
Et ota tota nörttiä mukaan. – Mitä mä sit teen?
Siihen ei voi luottaa ja se on ruma. – En ainakaan oo sydänten peitossa.
Niinpä, sä oot rasvan peitossa. – Enää ette feidaa mua.
Olis tosi hyvä, jos sä vahtisit ulkona. – Vahtisin?
On tosi tärkee, et joku vahtii, kun mä puhun Jeppelle.
Paitsi jos pelkäät olla yksin. – Enhän mä pelkää mitään.
Ää! Kissa!
Pystytkö varmasti tähän? – R.N.? Meinaaks se reppunöpöliini?
Sähän on kun joku söpö kenguruvauva Asken repussa.
Hei! Varo kissa! – Ääh!
Meen sisään. Anna merkki, jos sä näet jotain.
Aye, aye, sir.
Hei, Jeppe. – Hei, Aske. Tuu sisään.
Löysit sä sen? – Jep. Kyllähän se löysi.
Päivää, Aske. Mä sainkin kyydin. – Niin, multa.
Mä näin sut jonossa aamulla. Annapa sun puhelin.
Hyvää työtä, Jeppe. Annatko sen osoitteen?
Mitä? Sä? Kerroit sä niille? – Anteeks. On velkoja.
(huokaisee)
Mut ethän sit satuta ketään?
Ai sä haluut, että mä joudun linnaan loppuiäkseni?
Ne aikoo tappaa mut! Sä voit estää sen! – Turpa kii!
Nyt tuli noutaja, pallinaama! – Ei!
Häh?
Äh.. – Mikä?
Ei toi mua pysäytä! – Mikä se...?
Siis... – Mitä nyt?
R.N. Ei! – Ihminen...
Jep, söpö nukkeshow.
Carsten, meillähän on illallis– tapaaminen Honey Been kanssa.
Jep. Keitän vaan pojalle kahvit.
Mitä sä teet, mulkku? – Se voi räjähtää.
Ja mikä ihmeen nukke tää on? – Mä en oo nukke.
Se on niiku mun tehtaasta, mutta joku tyttöversio. – Vedä kätees!
Liikettä. Varastoon. – Irti musta!
Mä nään, miten sun suu liikkuu. Mut en tajuu, miten ohjaat tätä.
Tää menee nyt liian pitkälle. Mä en jätä poikaa kuolemaan.
Et jätäkään. Kaikki todistajat kuolee. Sä myös.
Vointeja. Me etitään Honey Bee.
Sormet korviin, pojat. – Hei, oota!
Seis! Seis! Sune!
Ah, nam.
Apua! Apua! – Sune!
Toivotonta. – Ei, nyt et luovuta.
Mitä muutakaan tässä enää voi? Ne menee tappamaan Honey Been.
Älä inise! Eti tie ulos! – Mä? Ai miten muka?
Aika näyttää, mihin pystyt, oppilas! – En pysty mihinkään.
Niinku sanoit, mä oon lapsi. – Sanoinko niin?
Se on totta. – Vitut on. Tyhmintä, mitä mä oon sanonu.
Sä toit meidät näin pitkälle. – Se oli kaikki vaan sun ansiota.
En mä pärjää yksin. En mä oo ninja.
Enkä oo paha poika. Mä oon vaan... Aske.
Totta. – Mitä?
Sä oot vaan Aske. Mut kuuntele mua.
Sun ei tarvii olla enempää eikä vähempää. Sä oot niinku pitääkin.
Ja ehkä sä et näe sitä itse. Mut mä näen.
Sä järjestit koko tän matkan ja muistit sen nimen...
Koh Ho Ann? – Tän saaren. Hoidit meidät tänne.
Ja mä luotin Jeppeen, ja nyt me kuollaan.
Mä annoin kymmenen lapsen kuolla. En aio menettää enää yhtään.
Eli voisitko lopettaa ton itsesäälissä piehtaroimisen –
ja järkätä meidät ulos täältä?
Sain idean. – Siinäs näät.
Mut mun pitää ottaa sun silmät irti. – Anteeks mitä?
Oikeesti. Mee pois!
Kol, kaks, yks.
Kai pistät ne takas? Tää on perseestä.
Saat miekasta, jos hukkaat ne. – Onnea matkaan.
Tää vähän pistää. – Uuh!
Valmiina? – Jos vessaan pääsis. Tietenkin oon valmis!
Sune! Sune!
Haloo! – Häh? Kuka puhuu?
Täällä, Urpo. Sune! Alhaalla!
Huhuu! – Miauu!
Aske on vankina puodissa. Nosta mut.
Vauhtia! Sammuta liesi.
Missä Aske? – Oon täällä! Sune! Kiitos.
Napataan ne. Mun miekka. – Jeppe pitää viedä ulos.
Se voi kuolla, jos se ei saa hoitoa. Vien sen ulos.
Sehän puukotti sua selkään. Jätä se. Tärkeintä on tehtävä.
Sitten kun tehtävä on tehty, pitää voida katsoa muita silmiin.
Ei jätetä ketään. Jalat, Sune. Yks, kaks, kolme!
Toi piti sammuttaa. – Joo, joo. Mä vedin johdon seinästä.
Se oli väärä johto! Juokse!
(nauraa ilkeästi)
Tossa ne on! – Missä?
Kato! – Kiitos, neropatti. Varmaan ymmärrät, et mä en nyt näe.
Ne meni autolla ohi. – Eli ei saada niitä kiinni.
Eikä tiedetä, minne ne menee. – Tuolla on myös ravintola.
Cobra Farm?
"And restaurant opening tonight." Siks se ei oo kartassa.
Menkää. – Skootteri! Jes!
Aika nopee vai, eikö?
Eli suoraan vaan? – Joo, tätä tietä.
Voitko sanoa aina ennen kuin käännytään?
Varo! Paska! – Mulla on vielä paljon suklaanappeja.
Oo ees sekunti ajattelematta syömistä.
Siis sun täytteeks. – Sä oot nero, Sune!
Oonko? – Totta kai.
We're looking for King Cobra Farm? Yes, English, please.
Onks se toi? – E! Kauempana. Vasemmalla.
Carsten! Kaasua! – Häh?
Paska! Ne huomas! – Teippaa mut äkkiä.
Valmis. – Parempi. Nyt mun silmät.
Oota. Sune, käänny tosta!
Jumalauta!
Ne saa meiät kii! – Mitä mä teen?
Pitää eksyttää ne. – Miten?
Tuolla! Viidakkopolulla. – Okei. Pidä kii!
Perkele! – Älä stressaa. Pojat hoitaa ne. Tytön perään.
(huutoa)
Missä ne silmät on? – Joo, hetki vaan.
Jep, alkaa näkyä. – Fuck! Sori.
Putosko se? Älä sit pudota sitä toista.
Vauhtia ny! – Okei. Saa kelvata.
Hei! Kai sä muistit nesteytyksen?
Jes! Yks nurin!
Varokaa!
Ampuuks ne meitä? – No mitä luulet?
Se on tuolla. – Ja ne tulee.
Mennään. Vauhtia.
Then I told: "You better have my laundry done by Friday, Grandma."
Thank you.
Portaita! – Okei.
Häh?
What is happening? – Eeh...
Hah! Ei se voi tehdä yhtään mitään.
Paska!
Mä sain sen, Phillip. Hae auto.
Mene, oppilas! – Sune, Eräsen perään! Pian!
There were snakes everywhere.
Phillip, tässä. – Loistavaa.
Ei! – Sisään.
Auh! Voi saatana!
Ei! Ammu, Carsten!
Olé, motherfucker!
Vitun pennut!
Fuck! Sune!
Mä autan sitä. Pelasta tyttö. Ketään ei jätetä, eihän?
Kakara... Sä oot vainaa.
Ja sä oot ruma.
Hm.
(henkäisee syvään)
(ähkäisee)
(aivastus)
Honey Bee.
(äännähtää)
Honey Bee!
Se lähti. He's gone.
It's okay. I'm here to help you.
Häh?
Kiinni jäitte.
Hyvä! – Mä hoidan tän. Mene!
Aye, aye, kippari.
(aseen varmistuksen poistoääni)
Fuck.
Aske! Aske, oot sä siellä?
Ollaan, Sune! – Avaa ovi! Avaa ovi!
Kuole, nukke.
Häh?
Mä en oo mikään vitun nukke!
Ei taas!
Sä et selvii tästä. Jää todisteita.
Näit sä kaikki noi bensatynnyrit? Hoidan tän ja käristän koko paikan.
Jätä se rauhaan! – No voin mä alottaa sustakin.
Häh?
Siitä sait, molopää!
Hyvä Aske! Varo!
(Eränen nauraa)
Jes! Ota sen pyssy!
Seis! – Häh?
Antaudu. Mä ammun!
Voi ei!
(huutoa ja voihkimista)
(sireenin ulinaa)
Asiaa, broidi.
Se lakimies? – Me hoidettiin se.
Tai siis sä hoidit. Nyt mä tiedän, mitä R.N. meinaa.
Ripeet Nyrkit. – Säkin pelastit meidät sun droonilla.
Ja kuvasin kaiken. Pistin livestriiminä nettiinkin.
Nyt koko maailma näkee, millanen kusipää se Eränen on. Tai oli.
Häh?
Haloo. Joo hei. Häh?
Se on tossa joo. Hetki.
Tää on sulle, Aske. Se on Jessica.
Haloo. – Hei, Aske. Jessica täs.
Mä näin just netissä sen videon, mis sä potkaset aseen siltä tyypiltä.
Mä oikeesti kuolin. Sä olit niinku täysin eri ihminen.
Ja soitit siks? – Ei, mut siis ku...
Sä olit niinku paha poika, Aske.
Ei. Mä oon vaan Aske.
Honey Bee!
Pitää lopettaa. – Onks kaikki hyvin?
Mulla? Ihan loistavasti.
Totta puhuen, tää ei vaan oo oikee hetki.
Häh?
Hashtag sä jäit junasta. – Hashtag se joka paskaa kuuli.
Hashtag tuulen viemää. – Hashtag vanhapiika!
Hashtag Sliding Doors. – Hashtag alttarille jätetty.
Luksusta.
Thank you, boys. – Churroja!
Tätä mä sanon happy endingiks.
Hiton hyvää työtä. Järkkäsitte nää sapuskat.
Ja he pelastivat tämän pikkutytön. – Joo, sekin on hyvä.
Äidin pikku supersankari. – Joo, ja isän kans.
King cobra? – No meat for me. I'm a vegina.
Sirene, tää ei ole kala eikä lintu. Käytännös vihannes.
Ei, setä. Liha on lihaa. – Joo, se on mun motto klubilla.
Kirjaatko taas kakkojas, Joonas?
Oikeestaan tää on hyvin hienostunut tunnistussofta.
Auttaa ulosteen luokittelussa. Mä kokoan tietokantaa.
Sitten käyttäjät voi ladata tänne kuvia omista tuotoksistaan...
James, senkin friikki! – Mä käyn vessassa.
Siihen vois yhdistää Shazamin. Pieret mikkiin. "Syö enemmän kuitua."
Hei! Oot sä siellä?
R.N.? R.N.?
No? – Varmistin vaan, ettet jo lähteny.
Tehtävä on ohi. Sä et lähteny sanomatta.
Ei. En tietenkään.
Hyvä. Hankin sulle jotain. – Mulle?
Joo! Mä löysin sulle räätälin.
Onks sen pää tuolla? – Hölmö.
Vau! Uus kroppa! – Mä teetin sen eilen.
En tienny... – Onks se aitoo kashmirii?
Thaisilkkiä. En löytäny uutta miekkaa.
Tää on oikeestaan aika pätevä.
Mut onpas kiiltävät napit. – Joo, se tuo siihen vähän väriä.
Mut on varmaan myöhästä jo.
Ihminen, tehtävä on ohi...
Eli...
Mut mä mietin, et voisin ehkä jäädä tänne hetkeks.
Tai en tänne, mut siis... Teille. Tai siis meille, jos sä...
Mitä? Haluut sä muuttaa meille vai?
No totta kai se käy, senkin ruutupöhkö.
Siis ihan kaiken varalta. Ei voi tietää, mitä sattuu.
Niin, ei voikaan. – Me ninjat pidetään yhtä.
Sanoit "me". – Jep. Niin sanoin.
Minne sä meet? – Sovitetaan.
Mä otin muuten pidennetyn vapaan, eli voidaan palata Tanskaan yhdessä.
Can I have a double gin & tonic, please?
(jyrähdys) Mitä nyt?
Askella on taas ripuli. – Hah! Vaikuttavaa.
Äppi valmiiks vaan, Jörn. Vai mikä sun nimi oli?
Istuuks se? – Täydellisesti. Näytetään niille.
Keille?
Keille vaan.
Nää bileethän on ihan kuolleet. Aske, pistä se karaokemasiina päälle.
No nyt lähtee.
Papa–san. Mikä sen nimi oli? Tanowat? Sul on oikeen nätti tyttö.
Beautiful girls. Worth a lot of money in Denmark.
Vitsi, vitsi. No ni, setä alkaa laulaa. Kuunnelkaa.
Aina vieraita kun saan, pihvin paistan mielellään.
Vaikken ookaan Gordon Ramsay, kyllä niksit tiedetään.
Hieman hillosipuleita, munakasta kylkeen sen.
Mutta silloinkin on annos kovin tavanomainen.
Ja aterian pelastaa voi yksi juttu vaan.
Ne on maut Thaimaan. Se on mun salaisuus.
Siis sitrusheinää, chilijauhetta, tuoreet aivot apinan.
Ja parit heinäsirkat friteeraan.
Maistuisko durian tai galagal tai dickdick au fondant?
Sun makuhermot pian räjähtämään saa –
nää maut Thaimaan.
Ja tätä voi soveltaa muuhun kuin ruokaan.
Eilen nyrkkeilyä mä katsoin, taikka jotain sinne päin.
Kaksi vanhaa miestä boksereissa mä telkkarissa näin.
Vain toinen huitoi heikosti, toinen tais jo nukkua.
Ja loppupäässä näytti, että tanssittiin hitaita.
Sai matsi tää mut miettimään, mikä vois sen pelastaa.
Ne on maut Thaimaan. Tajuuks sä?
Nyt peliin kyynärpäätkin mukaan, niin että hampaat irtoaa.
Ja silkkinauhat päähän vaan.
Sitten polvi suoraan leukaan, kunhan jotain murretaan.
Lupa raapia, purra ja kampittaa.
Ne on maut Thaimaan.
Sitten tanssitaan. Mä nousen tähän. – Varovasti. Hei!
Hop, anteeks, Jörn. Sen voi pestä.
Stewart–setä. Sulla on loukkaava ja stereotyyppinen kuva Thaimaasta.
Joo, mä tiedän. Eikä siinä kaikki.
Liikaa baareissa kun seisoo, alkaa lonkkaa kolottaa.
Siispä lähdin hierojalle helpotusta hakemaan.
Mua siellä ruhjoi Bertta, mummo hapannaamainen.
Eikä käynyt silloin mielessäkään rentoutuminen.
Vaan tiedät varmaan, millä sais mun silmät tuikkimaan.
Ne on maut Thaimaan. Ja niitä ei oo ikinä liikaa.
Saat hellää huomiota myöskin jäykkyydelle alla vyön.
Ja siellä ahkerasti hierotaan.
Kunnes onnelliseen loppuun päättyy hyvin tehty työ.
Ja niin kuin kaikki muu, se on siellä paljon halvempaa.
Jos rahat loppu on, niin lainaa kyllä saa.
Siispä riennä heti lento varaamaan.
Mulle kelpaa vain maut Thaumaan. Jihhii!
Jessirenes!
Hyvä meininki! Hei, päästä irti! Älä ala mulle! Täältä pesee.
Ja heitä ne kukkaseppeleet helvettiin. Mulla on allergia.
Tekstit: Arja Sundelin Scandinavian Text Service