-Hallå? -Chuck Farnsworth? Axel Bates här.
-Anders, Bradley och Zeke är också med. -Herregud. Tack för att du ringer upp!
Din dotter Brooke kidnappades alltså under ditt oljebolags affärsresa i Mexiko?
Ja! Jag betalar vad ni än vill ha.
Få bara hem min dotter levande!
-Jag... Jag ser ingenting. -Brooke, jag är Cal. Vi ska föra dig hem.
Böj dig framåt, jag befriar dig.
Lugn. Lugn.
Ställ dig upp. Ta tag i min väst och släpp inte.
Säkrat!
Zeke, var redo att åka! Axel och Bradley kommer.
-Jag är träffad! -Jag har dig.
In i skåpbilen!
-Bradley, du kör! -Var är Zeke?
Axel, nej!
-Kör! -Var är Axel? Var är Axel?
-Vi måste tillbaka och hämta honom! -Det kan vi inte!
Ledsen, broder.
ETT ÅR SENARE...
Du kunde ha sluppit resan. Jag är fortfarande pensionerad.
Jaså? Jag med.
Har du åkt ända hit för att hälsa på?
Får man inte titta till sin favoritkusin då och då?
-Vill du ha en öl? Jag har ett par. -Visst, jag älskar lager.
Det är fint här ute.
-Tyst, som jag vill ha det. -Tack.
Pratar du någonting med Anders?
Det sista jag var hörde var att han var på Thailands stränder förra våren.
Okej, det har jag också hört.
Ingen svarar på numret jag hade till honom.
Jag tänkte bjuda honom på mitt bröllop.
-Ska du gifta dig? -Ja. Otroligt, va?
-Skål för det. -Tack.
Vilken dam har haft den oturen? Någon jag känner?
Ja, det är det. Minns du Brooke?
-Brooke som... -Just hon.
Jävlar.
Men grattis.
Då dog inte Axel och Zeke i onödan.
Nej, men de visste vad de gav sig in på. De visste riskerna med jobbet.
Ja, det gjorde vi allihop.
Jag vill att du är min best man.
Vad säger du?
Ja, jag dyker upp för din skull.
Tack.
Herregud, där är ju min älskling.
Där är min tjej, titta på dig.
-Pappa. -Vad kul att se dig.
-Du hinner väl avblåsa det här? -Hjärtat vill vad hjärtat vill.
Det ditt hjärta ville fyra gånger.
-Okej, var är Cal? -Han parkerar och bär in väskorna.
-Du har visst ditt följe kvar. -Ja.
Jag åker inte hemifrån utan dem efter det som hände dig. Det borde inte du heller.
Jag har Cal och det var långt härifrån.
-Folk vet tyvärr att jag har pengar. -Ja, du döljer det ju inte.
Bara det bästa duger åt lillan.
Jag trodde att jag var lillan. Du är nästan lika snygg som jag.
Helgen handlar om din syster. Hej, gumman.
-Välkomna. Gick resan bra? -Ja. Tackar som frågar.
Underbart. De andra gästerna checkar ut.
Ni och ert bröllop har hela anläggningen för er själva hela helgen.
-På allvar? -Inget är gott nog.
-Finns det mobiltäckning här? -Att åka hit är som att en tidsresa.
Världens presidenter och dignitärer
tycker om vår avskildhet och boendet och återvänder gång på gång.
Så det finns ingen mobiltäckning?
Nej, men vi har Wi-Fi och vackra bergsvyer.
Tro mig, den här helgen lär ni och era gäster aldrig glömma.
-Följ mig, jag visar er runt. -Härligt.
Vi omges av vackra vildmarker, vi har en golfbana på 36 hål,
2,5 mil vandringsleder och ett spa med alla tänkbara behandlingar.
-Då har jag väl kommit rätt. -Hej, Bradley.
-Jag är så glad att du är här. -Det här missar jag inte.
Ni kunde ha gift er hos mig uppe i bergen. Men jag har ingen sån sjö.
Ja, det är väl vackert. Pappa är här, vill du komma och hälsa?
Ja, det borde jag väl.
Här borta är den femstjärniga restaurang där vi serverar er middagen ikväll.
Här ska ceremonin hållas.
-Trevligt att träffas igen, Chuck. -Detsamma, under trevligare former.
-Ja. -Ursäkta, jag ska bara avsluta här.
-Det här är min syster. -Haley, va?
-Och brudtärna. -Bradley, best man.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
Det överstiger förväntningarna.
Underbart. Jag ser till att personalen har allt förberett inför morgondagens firande.
Följ mig, allihop, så går vi till kasinot.
Vad fint det är.
Vi har enarmade banditer, bordshockey, kul för hela familjen.
Det är fullt nu, men hela kasinot står tomt
och är bara tillgängligt för er och era gäster hela helgen.
-Nån sa att ni hade ett säkerhetsrum. -Ja, det har vi.
-Jag vill se det. -Det behöver ni inte.
-Var är det? -Ja, sir. Den här vägen.
Jag stod ute i lobbyn
och hörde en snygg kvinna prata om en stor, lång, stilig blond kille
hon sett sitta ensam i baren.
När jag hörde beskrivningen tänkte jag: "Jag tror att jag känner honom."
Och det gör jag. Följde du inte med på rundvandringen?
Nej, jag tar en rundvandring i whiskeylandet.
-Härligt att se dig, broder. -Detsamma.
Jag visste inte om du skulle komma. Jag visste inte ens om numret stämde.
Jo, jag lyssnar fortfarande av meddelandena ibland.
Det är svårare i vissa länder än i andra.
Pensionen klär dig.
Sol, sand, kvinnor. Du vet.
-Så är det. -Jag gillar det.
Frun. Jag tar en likadan, tack.
Tack.
Tack för att du kom. Jag menar det.
Visst. Skål.
Det har varit en lång, tuff resa. Eller hur, kompis?
Ja. Minns du...
Minns du gången i Afghanistan när vi drack flaskan med konfiskerad grappa?
-Jag trodde att tänderna skulle trilla ut. -Du blev man den dagen.
Jag hade stigit i graderna långt innan den kvällen.
Fast i sanden, fulla.
I en omöjlig situation.
Nästa morgon gjorde vi det vi måste.
Ja.
-Det skulle jag gärna glömma bort. -Ja.
Det är därför jag dricker tills jag däckar.
Det gör väl att jag glömmer.
Brooke är väl min last nu.
Vi hjälper varandra att ta oss igenom de svåra perioderna tillsammans.
I så fall, om Brooke är din last...
Då är det här min Brooke. Skål. Grattis.
-Jag har saknat dig. -Jag har saknat dig med.
Följ med hitåt. Det är här all magin sker. Ursäkta röran.
Personalmatsalen är ditåt och skötselkontoren hitåt.
Jag vill bara se säkerhetsrummet.
Det fyller två funktioner, det är teknikrummet och säkerhetsrummet.
Vi har aldrig behövt det.
Det finns två sätt att komma in. Koden som bara säkerhetsteamet och jag kan,
och via vakten som alltid finns där inne.
-De övervakar ständigt hela området. -Öppna dörren, då.
Ja.
Den här vägen.
Övervakningsskärmarna är här borta. Var snälla och rör ingenting.
Kom in. Kamerorna övervakar allt, det är spjutspetsteknologi.
Tappar någon ett mynt, så kan vi zooma in och se vilket år det stansades.
-Nej. Absolut inte. -Vad?
Ja, han var en riktig skithög. Vi ville döda honom, allihop.
Synd att han var överste. Nej, överstelöjtnant.
Ja, han var från Connecticut.
-Där är ju min stilige karl. -Vänta, ska du gifta dig med den där?
Den här killen?
Tack för att du kom, Anders.
Jag vet att det betyder mycket för honom.
Vad bra. Jättebra. Ha det så kul, hörni.
-Gjorde jag nåt fel? -Nej, det tar tid att lära känna honom.
Vi tar ett varv.
-Hur känns det, älskling? -För mig? Rätt bra.
Jag var nervösare för några månader sen. Nu känns det bara kul.
Det är för att jag älskar dig så mycket.
-Därför fattar jag alla stora beslut. -Ja, för fan.
Vi avger ett löfte. Första årsdagen åker vi till tropikerna.
Så att vi kan spela golf utomhus.
Jag undrar om jag har begått ett misstag.
Ursäkta?
Borde jag ha gjort Anders till min best man?
Nej, älskling.
Vi har pratat om det. Släpp det nu.
Det här är vår helg.
Du har rätt. Du har rätt.
Men du, om någonting någonsin händer mig
så skyddar de dig.
Inte som du.
Okej, visa nu. Du har tagit ett par lektioner.
Steg ett.
Och... Näste slagman.
Det...
Det där är bra i baseboll, men inte så bra i golf.
Jag känner mig som en instruktör. Okej, fröken Farnsworth, snart fru Gray.
Såhär. Börja med greppet.
Sätt vänsterhanden så, täck den med höger.
För den långsamt bakåt, och så...
-Ursäkta, är inte det här en golflektion? -Frun, jag vet inte vad som for i mig.
Jag ber om ursäkt. Såhär säger vi.
Du får lektionen gratis, men skvallra inte för chefen.
Visa en bra sving nu. Koncentrera dig.
Det är ju du. Kul att ses.
Det är underbart här.
Ja? Hör på nu. Du ska få några råd, nu när du ber om dem.
Ha kul, ha en bra helg, men var försiktig.
-Hon krossar ditt hjärta. -Uppfattat.
Får jag spela lite? Nej, sitt kvar.
Okej.
Hej.
Jag trodde att det var en raggningsreplik när han sa att han spelade piano.
-Det var oväntat. -Inte illa.
-Du är rätt begåvad. -Jaså, tycker du?
Jag vet inte, jag.
En sak till. Ta hand om den här åt mig.
Vakta den med ditt liv.
-Okej? Med ditt liv. -Uppfattat.
Det är ett väldigt stort ansvar.
Tänk att du är här.
Så vad är grejen? Med dig och Cal.
Jaha, vi är kusiner. Våra mammor är systrar.
Ni har inte mycket släkt. Kommer några släktingar alls?
Nej, det är nog bäst så.
Vår familj snarare hjälper till än får hjälp.
Vi håller låg profil.
Det gillar jag.
Gör du verkligen det?
-Okej, den sved. -Förlåt. Cal sa att...
...att jag ska hålla ögonen på dig.
På vilket sätt?
Jag vet inte.
Då gör du mig inte sällskap?
Synd.
Det här duger väl.
Vill du ha?
Ja, vad fan.
Det där har jag inte gjort sen gymnasiet.
Varför slutade du?
Du ska veta att jag har varit gift.
Jaha. Okej.
-Har varit? -Hon dog för några år sedan.
Jag tog jobbet din pappa erbjöd mig för att jag inte hade tänkt komma tillbaka.
Det var tråkigt att höra.
Jag är glad att du tog det, annars hade inte min syster varit här.
Vi kan gå tillbaka.
-Vad var det? -Har det börjat?
-De har börjat ställa i ordning! -Jävlar!
Helvete!
-Hej, Juan. Hur ser det ut idag? -God dag, herr Aaron.
Det är riktigt lugnt här. Jag behöver fler såna dagar, helt klart.
-Är den till mig? -Ja.
Ja, brudens far tog med sig eget colombianskt kaffe. Jag tog en åt dig.
Tack.
-Oj, vad gott. -Äkta colombianska bönor.
Inget är gott nog på det här bröllopet.
Jag är visst inte den ende som behöver ett glas.
-Får jag göra dig sällskap? -Varsågod.
-Vilket jäkla fint ställe du har valt. -Ja, det är det.
När min dotter gifte sig var jag inte ens bjuden.
Oj...
Ärligt talat...
Utan er hade det här bröllopet aldrig blivit av, det uppskattar jag.
Jag menar det verkligen.
Cal är en bra kille.
Det kanske han är.
Det gör inte den här dagen lättare.
Men det där kanske gör det.
Min tur att hälla upp.
Okej.
Så är det, min vän. Skål.
Ja. Allt går enligt planerna.
Vi ses snart.
Skärp dig, pappa.
Jösses.
-Han har tagit ett par glas. -Jag går och hjälper till.
Okej, jag har dig.
De klarar sig.
Här borta. Stolen.
Kom, pappa.
Sätt dig. Kom igen.
-Gå och sätt dig. -Va?
Okej.
Hon ska gifta sig, okej?
Du klarade det.
Markus sätter sprängdeg vid utgångarna. Ingen kommer ut.
Ingen använder dörren!
Ut med dem härifrån.
Nu vet jag varför ni fick Michelinstjärnorna. Tacka kocken.
Jag har gjort det ni bad mig om, kan...
Herregud!
Sluta. Sluta skrika.
Jag vet, jag vet. Skrik inombords.
Dessutom gjorde jag dig en tjänst. Du vill väl inte att de tror att du är med på det?
Jag kanske borde ha väntat tills du släppt in oss i säkerhetsrummet.
Dumma människor irriterar mig.
Räkcocktail?
Kom igen! Kom igen!
Förbind det. Kom igen.
Kan jag få ringarna?
Ringen.
-Ringen. -Ja...
-Var är de? -I säkerhet. Jag har dem. Vänta.
Ett ögonblick, bara.
De är strax tillbaka.
Herregud.
Hur kan en feg jävel som du driva ett sånt här ställe?
Tro det eller ej, men jag är faktiskt väldigt bra på mitt jobb.
-Kökspersonalen håller nog inte med. -Du sa inget om att döda personalen.
-Måste jag berätta mina planer för dig? -Nej...
Här är det.
Personalen stör er inte, de är tränade att...
Vad i helvete gör du? Han var utslagen!
Nu fortsätter han med det. Ett problem mindre. Ut med honom, killar.
Du inser väl att reservgeneratorn går igång en minut efter ni brutit strömmen?
Ja, Aaron. Det vet jag.
Men wifi stängs av och måste startas om av en anställd. Dig.
Inget wifi, ingen mobiltäckning, inga telefoner.
En jävla otur för dem. Det är inte första gången för mig.
Herregud!
Inta positionen och vänta på Victor.
-Herregud! -Håll käften, för helvete!
Alla har blivit skjutna någon gång.
Jag får huvudvärk, för fan.
Vad fan?
-Var det allt? -Ja. Vi går till säkerhetsrummet.
-Tjena, chefen. Alla utgångar är riggade. -Fantastiskt.
Victor, killarna väntar på dig. Gå till dem och våldgästa bröllopet.
Du, Vic! Gör mig en tjänst och låt mig få första kyssen.
Visst.
Okej, vad har vi?
Första våningen, andra våningen, där är kasinot.
De går in när Victor kommer dit.
-Okej, nu ska de få sig en överraskning. -Nu kör vi!
Var i helvete lade jag den?
Poolen.
Självklart. Tack.
Du. Du!
-Vi måste dit, alla väntar på oss. -Lugn, vi vill inte komma dit svettiga.
-Ingen går någonstans. -Nej, du har rätt.
Allt ordnar sig. Titta på dig, du ser hemsk ut.
Förlåt, jag brukar vara lugn.
Ingen fara. Jag är ekonomichef på pappas företag. Jag är van vid kaos.
Han har gjort det lätt för oss som hyrde hela stället.
Vill du titta på när det roliga börjar?
Nej.
Du kanske inte mår bra, men klär i kostymen.
Håll er lugna. Flyr ni, så skjuter vi er.
Kom igen!
-Ta henne. -Hitåt! Kom igen!
-Tror du att din syster blir förbannad? -Nej, hon klarar sig.
Vi tar trapporna istället.
Titta här, chefen.
Har ingen sagt åt er att nationaldagen kommer tidigt i år? Tre, två, ett...
-Vad var det? -Det lät som en bomb.
Va?
-Gå till ditt rum och ta skydd. -Va? Så fan heller!
Jag är säkrare hos dig! Vänta!
Ducka! Ducka!
Helvete!
Stanna, allihop!
Jag tar gästerna till uppsamlingsrummet. Försök hjälpa till att hitta de andra.
Kom igen! Hitåt!
-Kom. Kom igen. Ditåt. -Jag vill inte lämna dig!
Du måste gå.
Hitåt. Kom igen.
-Där är hon. -Ja. Vänta, jag zoomar in på henne.
Hejsan.
Man kan inte fiska utan bete. Vänta här, så hämtar jag den vackra bruden.
Precis det här hände min syster när de tog henne. Klarar vi oss?
Okej.
Chefen vill att vi kollar hotellrummen!
Vänta här.
Kom igen! Kom igen!
Tur för dig att Axel vill ha dig levande.
NÖDUTGÅNG
Jag är här för att hjälpa till.
Någon där?
Hotellvakt.
Jag är här för att hjälpa till.
Jag är så rädd, vad gör vi?
Det finns inget "vi". Stanna och göm dig.
Va? De har tusentals övervakningskameror. De kanske tittar på oss nu.
-Du får ta dig ut och hämta hjälp. -Jag går inte ut ensam.
Du fick betalt för att skydda folk. Skydda mig!
Snälla Bradley...
Snälla.
Okej.
-Håll dig nära mig. -Okej.
Vad hände?
Jag hade honom. Cal.
-Har du gjort det här? -Ja.
-Var Bradley och Anders med honom? -Nej.
Bara han och de här killarna.
Han är aspackad.
Hade min dotter gift sig med honom, så hade jag också varit det.
Chuck, du behöver nya livvakter.
Huvudvärken blir värre av oväsendet. Vi tar honom någon annanstans.
Nu har vi honom.
Jag söker av utanför, ifall någon tagit sig ut genom ett fönster.
Bra. Kom ihåg: Cal, Bradley och Anders. Levande, om du kan.
Jag vill gärna ha ett litet samtal med dem.
Chuck. Chuck?
Vakna!
Herrejävlar!
Där är hon, ju.
-Välkommen tillbaka, sötnos. -Vad fan vill du ens?
-Pappa? Pappa, var är du? -Hailey?
Inte ett jävla ord till!
-Släpp honom! -Nej, knappast.
Hej, Bradley.
Nej! Nej!
Vi måste härifrån, vi har inget val.
Dör han, så är det ditt fel, Bradley!
Den mannen behöver dödas.
Du kände honom! Allt är ditt fel!
Sluta. Var tyst. Snälla, var tyst. Vi ska fortfarande...
Vem var det?
-Det var Axel. -Du sa väl att han var död?
Jag trodde det.
Dödar han pappa, så är det ditt fel.
-Släpp mig, för helvete! -Kan du dämpa dig? De hittar oss.
Du.
Pappa har en telefon.
Han har en satellittelefon.
-Vad menar du? -På sitt rum.
Okej, Chuck. Vet du vem jag är?
Vi har aldrig träffats öga mot öga, men vi har talats vid i telefon.
Jag pratar med en jävla massa människor.
Låter namnet Axel Bates bekant?
Du är död.
Nej. Det hade varit barmhärtigt att få dö.
Istället togs jag om hand av de trevliga människor som kidnappat din dotter.
De torterade mig i ett par månader. De blev lite för kärvänliga för sitt bästa.
Nu är de borta och jag är här.
Jag har en helt ny syn på livet.
Jag ska säga dig en sak, din jävel.
Jag ville bara ha tillbaka min dotter.
Zeke, då? Han var någons barn.
Han hade också en dotter. Zoe är fem år nu.
Vet du vad, Chuck? Hennes pappa kommer aldrig hem.
Låt mig fråga dig en sak.
Var Brookes liv mer värt än Zekes?
Nej!
Det har du jävligt rätt i.
Vad har du gjort? Nej!
Ingen fara. Kom.
Lägg tryck mot det.
Det var första stället jag blev skjuten på.
Det var andra. Jag fick en jävla huvudvärk.
-Vill du känna hur det känns? -Nej, nej, nej.
-Jag gör vad som helst. -Bra.
Du erbjöd oss fem miljoner för att föra hem din dotter. Jag vill ha min andel.
Är det vad du vill ha? En miljon dollar? Jag fixar det.
Nej. Nej, nej.
Vad är bägge dina döttrars liv värda för dig? Två gånger så mycket? Tre?
-Jag har inte så mycket pengar. -Visst.
Helvete!
Fy fan...
-Vill du ha fem miljoner, så får du det. -Det räcker inte för det jag gick igenom!
7,5! Jag lovar dig att det är allt jag kan få loss.
Okej, det kan jag leva med.
Jag klandrar dig inte. Alla fäder med dina resurser hade gjort precis samma sak.
Men Cal, Bradley och Anders?
De gjorde sitt val och nu är det dags för vedergällning.
Hör på nu. Jag bryr mig inte.
Skada inte mina döttrar, bara.
Gör det du har lovat, så har du mitt ord.
Jävlas du, så dödar jag alla här inne.
Jag tvingar dig att se på när jag dödar dina döttrar. Uppfattat?
Jag... Jag fattar.
Hej, allihop. Hör på noga nu.
Fem bröllopsgäster rör sig i korridorerna.
I köket har vi den vackra bruden, Brooke.
Hon är med någon från det förflutna, Anders.
Rövhål.
Det är inte allt, hörni. Brudens syster Hailey, brudtärnan.
Hon är i sviten på tredje våningen med vår best man, Bradley.
Akta er. Bradley har ett vapen som säger pang-pang.
Vårt huvudmål, Cal, den otursförföljde brudgummen,
verkar vara på väg till sviten på översta våningen. God jaktlycka.
-Vi måste härifrån. -Vänta.
Någon kommer. Lugn, jag har en plan. Du måste överlämna dig.
-Va? -Stanna här och överlämna dig fredligt.
Tro mig, jag sköter resten. Jag överger dig inte.
Ner på knä! Var är Anders?
Nu går vi och hämtar mina pengar. Kom.
Okej, okej.
Här.
Vad gör puckot?
Alla ska till restaurangen, pucko.
Eftersom den tidigare blivande bruden är här kan vi väl roa oss lite?
Dra åt helvete.
Jag har aldrig gillat dig, Anders.
Dra åt helvete!
Det var han eller vi. Bra val.
Okej, ge mig den.
Okej. Allt är bra.
En, två...
Vad gör du?
...två, tre, fyr, fem.
De söker av varje rum i fem sekunder. Jag kommer strax. Hitta telefonen.
De håller gästerna gisslan i restaurangen.
-Vart ska du? -Gå och göra mitt jobb.
Här, ta den här. Nu vet du hur man använder den.
Lås dörren efter mig.
Bradley! Hjälp!
-Snälla, skjut inte! -Du!
Snälla, snälla, snälla!
-Hallå! Hallå! Polisen! -SOS Alarm, vad gäller det?
Hotellet har tagits över av terrorister!
-Snälla, skynda er! -Polisstyrkan är 30 minuter bort.
De måste skynda sig! Vi hinner dö!
Nej!
Herregud.
Herregud, Hailey.
Det är över, Hailey!
Det finns ingen väg ut! Alla är döda!
-Jag har inget med det här att göra! -Ta upp det med min chef.
-Vill du ha mer? -Är du obeväpnad?
Jag behöver inga vapen.
Nej!
Sluta!
Bradley!
Cal! Cal!
Hjälp mig!
Ta tag i honom.
-Går det bra? -Ja.
-Har du honom? -Ja!
Stanna här, det är säkert. Stanna här.
Okej, ni är i säkerhet. Stanna här. Bra.
Öppna, Marshall!
Marshall! Jag behöver datorn! Öppna!
Jag behöver datorn! Öppna!
Okej...
Herregud! Förlåt mig, älskling!
-Okej, okej. -Herregud!
-Jag mår bra.
Berätta ingenting.
Vad i helvete?
Jag är så ledsen.
Öppna dörren. Öppna dörren!
Öppna dörrjäveln! Helvete!
Nej! Herregud!
Ett, två, tre!
-Pappa! -Mitt öra!
Öppna dörrjäveln!
Jag mår bra, jag mår bra. Herregud.
-Där är ditt konto. Skriv in lösenordet. -Jag hör knappt!
Du, pucko! Lösenordet! Nu!
Bara små bokstäver, "brooke55"...
...och "hailey819".
Herregud!
Jävlar, Chuck.
Du kanske kan få loss 7,5? Jävla lögnare.
-Såja. -Då var det klart. Tack för god affär.
Kom, gumman. Vi ska hitta din make.
-Nej, pappa! -Herregud!
Herregud!
-Hjälp! -Det går bra.
Hjälp mig!
Hitåt.
-Hjälp! -Hailey!
-Öppna dörren! -Hailey!
Öppna!
Öppna dörren, pappa!
-Herregud, pappa. -Herregud!
Okej, var är Brooke?
Axel tog henne! Herregud!
Det ordnar sig, pappa!
Stanna här. Håll tryck på såret.
-Jag kunde inte göra något! -Sluta, pappa!
Får jag se?
-Cal! -Håll käften, sa jag.
Herregud. En kula. Gå före, du.
-Det är Axel. -Jag vet.
Axel Bates, din jävla råtta!
-Du är död. -Jag har redan varit död. Din tur.
Vad har vi här, då? Bandet är återförenat.
Ta det lugnt, Axel. Du måste inte göra det här, okej?
Du är ett rövhål. Bradley, du av alla människor lämnade mig att dö.
Det var mitt beslut att lämna kvar dig. Jag trodde att du var död, okej?
Släpp dem. Döda mig, men släpp dem.
-Okej. Släpp vapnet, för helvete! -Nej! Inte en jävla chans!
-Anders, släpp vapnet. -Släpp det, annars dör hon. Nu!
Släpp det, Anders!
-Kom ihåg översten. -Ja, vem fan det än är. Kom ihåg honom.
Okej, jag fattar.
Sådär, ja. Gör dem sällskap.
Du, prinsessan... Dig har jag lovat att hålla vid liv.
Jag får väl hålla löftet. Spring, lilla vän.
Älskling.
Det är vi!
Bradley! Mår du bra?
Jag klarar mig.
Du.
Med livet som insats.
Var fan är prästen?
Jag hämtar prästen, men bjud mig inte på bröllopet.
Jag älskar er allihop.
Översättning: Emil P.W.S Holmgren www.firstlightmedia.com