Valmis?
Valmis.
Valmis lõplikult unustama.
Väga hea, hr Lambert.
Sulgege siis silmad.
Te mõlemad.
Hingake sügavalt sisse.
Te tunnete, kuidas muutute unisemaks.
Kumbki teist ei mäleta möödunud aastat.
Taamal pole üldse olemaski.
Te mäletate üksnes Daltoni koomat.
Ja tema paranemist.
Laske pimedusel triivida üha kaugemale...
ja kaugemale.
Üheksa aastat hiljem
"Igale asjale on määratud aeg.
Aeg sündida
ja aeg surra.
Aeg tappa
ja aeg terveks teha.
Aeg maha kiskuda
ja aeg üles ehitada.
Aeg nutta
ja aeg naerda.
Aeg leinata ja aeg tantsida.
Aeg vaikida
ja aeg rääkida.
Aeg armastada
ja aeg vihata.
Aeg sõjal ja aeg rahul."
Aamen.
Me usaldame selle ihu maa rüppe.
Mullast oled sa võetud
ja mullaks pead sa saama.
Aamen.
Imekaunis teenistus imelisele vanaemale.
Ta armastas teid väga.
Su ema oli hea sõbranna, Josh. - Aitäh.
Ma igatsen vanaema.
Tema sind samuti, Kali.
Surnud ei igatse midagi.
Olgu... Pole tõsi. Ta tõesti igatseb sind.
Järgmise nädalavahetuseni. Eks?
Dalton.
Dalton!
Näed siis?
Ta on lahkumise pärast ärevil.
Kooli ju. Järgmisel nädalal.
Tean.
Jah, või ei.
Aitäh, et kõike korraldasid.
Mul polnud lihtsalt jaksu.
Vahest sõidutad ta ise kooli?
Su õpilased saabuvad paari nädala pärast.
Ta ei tahaks. - Sina oled ju vanem.
Kui sa ise ei taha,
siis see on teine asi... - Ma ei saa.
Miks?
Tekkis lihtsalt selline mõte.
Vahest saaksite lähedasemaks.
Ta on varsti läinud, nii et...
Mõtle selle peale.
Tšau. Näeme siis.
Vabandust.
Andeks. Kuulge.
Kas oleme tuttavad?
Ma tundsin teie ema.
Aastate eest...
Aga meie teed läksid lahku.
Kuidas teie nimi on?
Carl.
Väga meeldiv, Carl.
Aitäh, et tulite. Ja vabandust.
Muresid on palju. - Kindlasti.
Surm tulvab meeled mälestustega üle.
Aga alati võib luua uusi, kas pole?
Jah.
Nägemist, Josh.
Carl...
Mina: Kuule, semu, mul tuli mõte
Dalton: ?
Mina: Vahest sõidutan su ise kooli?
Ütle mulle, Dalton. Ütle.
Või vahetame ära?
Tahad sama mähkmega olla?
Jah?
Tead sa.
Võime mähkme puhtaks teha
ja siis tagasi panna.
Kuidas sobiks?
Aga muidugi. Olgu, nii ma teengi.
Millist kostüümi sa tahad?
Millist kostüümi tahad?
Jah? Ütle.
Lihtsalt räägi välja.
Lase käia.
Dalton: Ju vist
Maailma parim tüüp.
Perse.
Tähendab...
Mina: Tore!
Jah, tore.
Olgu siis.
Olgu. Hästi.
ASTRAAL: PUNANE UKS
Ma vaatasin, kuidas magan,
ja lendasin siis ära
Süüa tahad?
Katsu tusatujust üle saada,
muidu on järgmised päevad maru pikad.
Mamps: Kuidas läheb?
Mina: Jubedalt
Normilt
Said lemmikõppejõu. Mis selle mehe nimi on?
Naise. Armagan.
On ta ka hea?
Parim.
Tubli.
Ju peab olema, arvestades õppemaksu.
Nii. Läheb lõbusaks.
Jane Pierce'i ülikool
Jah, sina. Tule siia.
Tšau, tere tulemast JPÜ-sse.
Kappa Tau, mis? Ma olin Kappa Z.
Kaua aega tagasi küll.
Ma võtan talle. Pane... Aitäh.
Vabandust.
Vägev. Sa saad valida.
Valid ehk voodi välja?
Mamps ostis sulle akupanga.
Mis siin on? Kaks väljundit, USB-port...
ja kaks käivitusjuhet,
millest pole tolku.
Niimoodi.
Hästi.
Kasutad seda ikka või?
Ju mamps pistis sinna.
Oh sa.
Kõva sõna. Selle kallal nokitsesidki?
Pane ära. - Ei, väga hea on.
Joonistasid peast?
Foto järgi, mille kodust leidsin.
Ta on otsekui...
Nagu ta varjaks midagi?
Selline tunne on...
Oli. Viimased aastad.
Eks tal oli raske. Üksikemana.
Jah, jah, see on raske.
Mina seinale ei pääsenud, jah?
Ega ma pahaks pane.
Vabanda, et ma pole eriti suhelnud.
Minu isa ei teinud seda üldse, aga...
Seega võiks hullem olla.
Viimased aastad...
on möödunud nagu udus. Mu aju...
Ma lihtsalt...
pole suutnud
leida aega...
sinu ja su õe-venna jaoks.
Oled sa mõelnud abi otsida?
Ma püüan ise hakkama saada.
Dalton Lambert või? - Jah. Ja sina...
Chris Winslow.
Kõik kombes, poisid? - Jah...
Arvasin, et mu toakaaslane on...
Poiss. - Jah.
Vabade kunstide kool ju. Nii et vaba maa.
Jah, mind ajas segadusse nimi "Chris".
Nimega "Dalton" ei juhtuks seda ju kunagi.
Ma lähen majutusosakonda
ja ajan asja korda.
Ei, ei, ei. Palun, Daltoni isa.
Las ma ise.
Eks ma segasin teie semutsemist.
Tulen tagasi.
Kuule...
Krabasin selle sulle.
Uuri asja.
Pole hullu, kui peale ei lähe.
Aga kindlasti läheb.
Sa ei tunne mind üldse, mis?
Arvad sa tõesti, et tahan korpi astuda?
See on kõigest pidu, Dalton.
Mine. Lõbutse.
Minu pärast. Ma sõidutasin su siia.
Sa ju ei tahtnudki. - Tahtsin küll.
Ära valeta mulle!
Kuulsin, mida mamps matustel ütles.
Aga tegin seda siiski.
Oled nüüd aasta isa?
Sul vähemalt on isa.
Ära süüdista oma jamades enda isa.
Ta lahkus 40 aasta eest. Saa üle.
Sina minu elu küll ei määra.
Mis? Arvestades kõike, mida su heaks tegime?
Millal sinust tänamatu rajakas sai?
Pole ime, et mamps sinust lahutas.
Aitäh küüdi eest.
On selge, et see on Shania Twain?
Jah.
Mis majutusosakonnas öeldi?
Öeldi: "Paha lugu küll."
Pean täna siin magama.
Homme saan uue toa, nii et ajutine värk.
Kurb, kas pole?
Õpid kunsti? - Jah. Ja sina muusikat?
Matat. Mõtlesin muusikale,
aga kunstnik võib sattuda kuuse alla
ja aina kannatada.
Sina saad kindlasti maru edukaks.
Teed kah suu seks? - Mida?
Kas mängid?
Ainult natsa klaverit.
See on sama. Puhu.
Minu batsille ei tasu karta.
Mis see oli?
Mamps kirjutas selle.
Nunnu.
Niisiis...
Räägi endast midagi veidrat.
Ei teagi.
Lase käia. Kõik on veidrad.
Sina enne.
Pühapäeviti kannan monoklit
ja tellin briti aktsendiga süüa.
Päris veider.
Aitäh.
Vahel söön...
kiirkaerahelbeid...
ilma vee, piima või millegi muuta.
Lihtsalt kuivalt.
Sa ei jaga üldse matsu.
Proovime uuesti.
Kui olin kümnene, surid mu vanemad,
ja ma elasin vanaema Perkeega,
kes oleks peaaegu pimedaks jäänud,
kui sai ilge nahaseene.
Ma ei mäleta end kümnesena.
Nagu et...
tervet aastat.
Mis mõttes?
Ma olin koomas.
Viirusliku meningiidi pärast.
Või nii öeldi,
kui suvatseti sellest rääkida.
Aga ma ei mäleta midagi.
Isegi mitte haigust.
Ma just kui ärkasin, ja aasta oli möödas.
Õudne.
Ja päris veider.
Hästi tehtud.
Jah, ma unustanuks meeleldi aasta.
Väike meningitski kulunuks ära.
Tead, on veel
üks veidrus.
Pärast koomat
kardan ma pimedust.
Ma kartsin barbisid kuni...
praeguseni välja.
Kartuses pole midagi halba.
Kui sa mind just öölambiga üleval ei hoia.
Tõsiselt? - Vabandust.
Jessas. Suva.
Pole hullu. Elan üle.
Tere, siin Dalton.
Ma ei saa praegu vastata, aga jätke teade,
ma helistan tagasi.
Tere, mina siin.
Tahtsin küsida, kuidas sisseelamine läheb.
Mõtlesin su sõnade üle järele...
ja...
Ma ei tea. Ei tea, mis...
minuga toimub, aga...
ma uurin välja.
Tahtsin, et teaksid.
Olgu, nägemist.
Tere...
Mina olen professor Armagan.
Lülitage mobiilid välja.
Avage portfooliod.
Võtke sealt midagi, mis võiks mind huvitada.
Kinnitage molbertile.
Seiske oma töö kõrvale.
Seiske uhkelt.
Alec Anderson.
Su tehnika on ilmselge.
Su töö meenutab fotot.
Aitäh.
See polnud kompliment.
Rebi puruks.
Vabandust?
Joonistus. Rebi puruks.
Ma töötasin selle kallal nii kaua.
Keegi ei tunneks puudust.
Jääb ära.
Siin ongi meie esimene langenu.
Tavaliselt jõuan sissejuhatuse ära teha,
enne kui keegi lahkub.
Ma ei lahkunud. - Lahkusid.
Sa ise pole veel aru saanud.
Võid minna.
Õnn kaasa.
Tehnika võib ära õppida iga tola.
Isegi meisterlikult.
Sel pole aga tähtsust,
kui see ei tule südamest.
Ma pole huvitatud "kunstireeglitest".
Me murrame neid reegleid.
Ja siis murrate neid üha uuesti.
Vaatame, kui palju te seda suudate.
Dalton Lambert.
Jah, ma'am.
Miks, põrgu päralt,
sa nii kauni joonistuse hävitasid?
Kindluse mõttes veel kord?
Polnudki nii raske, mis?
Hästi. Peate minevikust lahti laskma.
Ajage nahka, et kasvada.
Loendan tagurpidi kümnest üheni.
Iga numbriga süüvige sügavamale
ja sügavamale iseendasse.
Ärge tõstke sütt paberilt.
Kümme...
üheksa...
kaheksa, seitse, kuus...
viis...
neli, kolm, kaks...
üks.
Joonistage seda, mida hing näitab.
Kogemust, mis teid määratleb.
Te peate olema valmis välja kaevama
oma inetuimad, kõige salajasemad mõtted.
Tahad minna sisse või jääda välja?
Te saate kõrvaklapid.
Masin teeb lärmi, aga te kuulete mind...
Püüdke protseduuri ajal
võimalikult liikumatuna püsida.
Kui tunnete, et peate välja saama,
pigistage pallikest, ja teeme pausi.
Kõik korras?
Lausa võrratu.
Lauale siis.
Hoidke.
Nii. Tunnete end mugavalt?
Jah. Teeme selle siis ära.
Kuulge?
Doktor Brower?
Teiega on keegi.
Mida? Mis te ütlesite?
Doktor Brower, mis te ütlesite?
No kuulge.
Laske mind välja, palun.
Kuulge! Vahest lasete välja?
Uks on lahti.
Olgu. Laske mind välja. Doktor Brower.
Doktor Brower, laske välja.
Olge nüüd. Laske siit välja.
Kuulete?
Laske mind välja. Laske välja.
Doktor Brower. Kuulete ka või.
Laske mind välja.
Olgu. Laske juba.
Hr Lambert?
Mis see oli? - On teiega kõik hästi?
Kes see oli? Miks tuled kustusid?
Rahunege.
Te ütlesite, et tuled kustusid?
Kõik kustusid. Ma olin seal kinni.
Ja ma nägin...
Mida... - Hr Lambert,
te magasite 15 minutit.
Te uinusite kohe. MRT läks kenasti.
Mida? - Võite rahus ümber riietuda.
Tulge.
Füüsiliselt on teiega kõik korras.
Ajus pole ei kasvajaid ega mingeid laike.
Muretsemiseks pole põhjust.
See on hea, hr Lambert.
Jah, ma tean, ma...
Ju ma lootsin midagi käegakatsutavat.
Midagi, mis seda udu selgitaks.
Mäluprobleeme, millest te räägite,
võivad põhjustada mitmesugused asjad.
Suurenenud stress,
muutused igapäevaharjumustes.
On teil kodus midagi juhtunud?
Mu ema suri hiljuti.
Tunnen kaasa.
Ja poeg sõitis ülikooli.
Mu eksnaine
ei räägigi minuga eriti, nii et...
Kõlab stressirohkelt. - Jah.
Vahest aitaks teid leinanõustaja.
Jah. Muidugi. Ilmselt küll.
Kas teie suguvõsas esineb vaimuhaigusi?
Vaimuhaigusi?
Muretseda pole vaja.
See võib aidata diagnoosini jõuda.
Minu teada mitte.
Asja tasub siiski uurida.
Seniks soovitan harjutusi
ja mänge mälu turgutamiseks.
Sobitamismängud. Nagu lastel.
Tahate, et mängiksin lastemänge?
Lastelt on väga palju õppida.
Jah.
Tänan.
Mida sa teed?
Sain täna uue toa.
Nii et alukapeod jäävad siis ära.
Aga ma olen nüüd toas 323.
Otse sinu kohal.
Nii et ettevaatust, noormees,
ma ei taha kuulda, kuidas seent toksid.
Kavatsed korpi astuda? - Mida?
Ei, paps võttis selle mulle.
Me peaks minema.
Irvitame nende pükste ja usaldusfondide üle.
Või eelistad tuba kujundada?
Ole nüüd, delfiin. Rõõmusta oma lubjakat.
Mis ikka juhtuda saab?
Kas soovite mähkmepudingut?
Pole vaja.
Oh ei.
Suva.
Tõsiselt?
Jäta. Ära vingu ja tule siia.
Meenutus õhtust,
mil Dalton Lambert lõbutses!
Eluga! Eluga! Eluga!
Mis asi on "korbimahl"?
Ära küsi.
Tähelepanu, mina olen Nick.
Niku-Nick! Niku-Nick! Niku-Nick!
Tere tulemast Kappa majja ja kooli.
Tuletan teile meelde,
et korpe rünnatakse.
Me peame kaitsma oma õigust pralletada
ja olla äge.
Valged, mustad, pruunid, sinised -
te kõik olete teretulnud JPÜ-s,
eeldusel, et tunnustate
ja austate seda,
et see korbimaja on viimane,
kus mehed saavad ikka olla mehed.
Aitäh.
Meil on täna vaja kõvasti tina panna,
aga pidage hoogu.
Meil pole uut jama kaela vaja.
Nõme pidu selline.
Jah. Lähme üles ja sorime kõigi asjades.
Jah.
Peame ruttu tegema.
Meil on luba jätkata.
Oota.
Oh ei.
See on Nicki tuba.
Ja see on tema persekreem.
Lähen määrin ühiskempsus laiali. Tulen kohe.
Oota.
Kuule...
On kõik kombes või?
Vajad sa vett või midagi?
Tee nii, et see ometi lõppeks.
Tee nii, et see lõppeks.
Sulge uks.
Sulge...
Sulge uks!
Tulen kohe. Pean midagi tooma.
Tšau, Paige. Mina olen Nick.
Täna sa saad.
Olemas.
Jätke jama.
Ole sina ise.
Tahad tantsida?
Tants oleks lahe. Võime tantsida.
Tantsime siis.
Täna sa saad.
Tasa.
Kõik kombes?
Ma vist nägin midagi...
Mida?
Peame jalga laskma.
Kohe. - Aga alles läheb lõbusaks.
Keegi on mu toas või? - Raisk.
Keegi saab kohe räigelt lõuga.
Mida perset?
Issake. Vabandust.
Me tahtsime üksi olla...
Kui taipate? Pidime seda tegema.
Pigem vaatan, kuidas mu vanemad teevad.
Aga jää siia.
Vahest joome su siis lõpuks ilusaks.
Kuigi sa oled nagu kloun.
Niku-Nick, jah?
Säh, päkapikk!
Jookse!
Panin kohe matsu kirja, mis?
Ma...
Kuramus.
Pidin enne luba küsima, jah?
Vabanda. Suudlus tuli... instinktiivselt.
Oh ei... - Kõik hästi või?
Jah. Ma lihtsalt...
Kahju, et ta sulle nii ütles.
Kah asi.
Savi, mida mingi opakas mõtleb. Või veel.
Tere, mina jälle siin.
Käisin arsti juures.
Ja kõik on korras.
Mitte just korras. Aga ma tegelen sellega.
Nii et helista, kui saad.
Olgu, ma...
Anna andeks, et ma halvasti ütlesin.
Olgu, nägemist.
Kus mu majonees on?
Kes on?
Palun ära ütle, et oled lihtsalt värdi.
Mida? Ei.
Mis siin siis toimub?
Tule sisse.
Minuga toimub midagi.
Ma näen hullumeelseid asju.
Mäletad, korbis räägiti mingi tüübi jamast?
Ma nägin teda. Ja ta oli surnud.
Kõik algas ühest kunstiharjutusest,
õppejõud palus sügaval mälestustes kaevata,
alateadvuseni välja.
Ma tegin seda ja joonistasin ukse.
Ära seda korbimahla enam joo.
Tõsiselt.
Täna maalisin ja jäin magama.
Kui ärkasin, ilmus üks latern.
See oli nagu uni, aga polnud ka.
Ja siis tulin sinu tuppa.
Tean, kuidas see kõlab.
Tundub, et jõuan millelegi jälile.
Või miski jõuab jälile mulle.
On sul lisapatja?
Dalton: Läksin sinna korbipeole
Nõme oli
Nii.
Foster.
Renai.
Dalton.
Kali.
Dalton.
Dalton?
Dalton.
Ema.
Nii.
Olgu, ema, aita mind.
Kali.
Dalton. Dalton.
Ema.
Ema?
Ema.
Ma ei tea. Ei tea.
Nii.
Kuramus.
Chiaroscuro.
Valguse ja varju tants.
Efekt, mida ei kasutata üksnes
mahu ja vormi,
vaid ka teatud nähtamatu valgusallika jaoks.
Nõnda. Üks Goya parimaid teoseid.
Negatiivne ruum
tõmbab pilgu otse Saturnile.
Sümboliseerib see pimedust või tühjust?
Goya käsitles seda lõuendil meisterlikult.
Aga pereprobleemid ja tervisemured
lükkasid austatud õukonnakunstniku
süngesse allkäiguspiraali.
Ja see pani ta maalima õõvastavat portreed
isast, kes õgib oma poega.
Tasakaal valguse ja varju vahel
on see, mille poole püüdleme.
Pange end valmis.
Loomingut kujundavad teie enda kogemused.
Leppige nendega. Kasutage neid ära.
Süüvige sügavale mälestustesse.
Kümme...
üheksa...
kaheksa...
seitse...
kuus...
viis...
neli...
kolm...
kaks...
üks...
Mis teoksil, nohik.
Punane uks.
Lilla noks.
Jäta. Kas see ei ütle sulle midagi?
Punane uks?
Sa ajad imelikumat juttu kui muidu.
See on kunstitunnist. Maalilt.
Pidime otsima ühe mälestuse.
Arvasin, et see on lapsepõlvest.
Mampsilt küsisid?
Ei, ma ei taha, et ta muretseks.
Miks ta peaks muretsema?
Ei tea. - Kolledžis juhtubki sihukest jama?
Muutud salapäraseks ja värki?
Ju vist.
Ma siis ei lähe sinna.
Pärast sinu hirmsat une moodi mitteund
hakkasin ma mõtlema...
"Jah, olgu, Dalton on imelik,
aga ta pole ju hull, eks?"
Ma tahan võtit tagasi.
Jah. Hakkasin siis netis surfama ja...
ja tead.
Sa pole sugugi hull.
Sa oled astraalprojektor.
Vaata.
Ju filmiti tehnikapoes vahetuste vahel.
Tšau, siin Spectral Sightings.
Mina olen Specs, see on Tucker. Ütle tere.
Ei. - Olgu. Me oleme PPU...
Professionaalsed paranormaaluurijad.
Tänan räägime sellest, mida paljud teist
on meilt küsinud.
Astraalprojektsioonist.
Tegu on ehtsa fenomeniga. Kui keha uinub
ja meie astraalkeha lahkub füüsilisest,
hõljudes teise maailma.
Just täpselt. - Ütlesin ju. Lahe, eks?
Meie endisel mentoril,
dr Elise Rainier'l,
oli selle teise maailma jaoks nimi.
Ta pani sellele nimeks Taamal. - Pea kinni.
Minu nimi on Elise.
Meeldiv teiega kohtuda.
Tahan rääkida, mis on astraalprojektsioon...
ja Taamal.
Nii...
Andke mulle hetk.
Kolm...
kaks...
üks.
Taamal...
on pimeduseilm,
mis on täis surnute piinlevaid hingi.
Mõned neist peavad igavesti
oma elu kohutavamaid vigu
üha uuesti ja uuesti kogema.
Astraalprojektsiooni kasutades
või sellesse maailma rännates
on hinged need,
kelle te oma kohaloluga äratate.
Nad tunnevad teie lõhna.
Elu lõhna.
Nad janunevad elu järele
üle kõige siin ilmas.
Mida kaugemale rännata,
seda ohtlikumaks muutub teekond.
Nad ihalevad elu
ja võivad sellele järgneda ka meie maailma.
Ärge väärake teelt.
Näen, et vaevad oma pead. Räägi välja.
See tüüp korbimajast?
Ropsijat mõtled?
Jah. Ta ütles mulle midagi.
Ta käskis ukse sulgeda.
No muidugi. Kes ikka ropsimist näitaks.
Jah, aga...
äkki mõtles ta midagi muud?
Vahest pidas ta silmas seda ust?
Mis siis? Tahad minna ja küsida?
Tõsiselt või?
Ma pean teadma.
Mul on temast kahju, aga...
ma tavaliselt väldin pimeduseilma.
Miskipärast on see maal
kuidagi tähtis, Chris.
Ma pean välja uurima.
Olgu siis.
Vaevalt laseb Niku-Nick sind tipa-tapa
oma magamistuppa kempsukummitusega jutlema.
Ta ei saa iial teada.
Mis plaan siis on?
Mul on kõik paigas. - Saab teid aidata?
Tere. Ma jätsin kopsuka
Nicholase tuppa. On ta vahest kodus?
Ta on minu arust üleval ja õpib Paige'iga.
Hästi tehtud, delfiin.
Ma loen sulle ette. Pealkiri on "Leekides".
Väga haavatav. "Heidan pilgu üle lõkke..."
Mul on vaja pimedat ruumi.
Olgu.
Ja edasi?
Hõljud õhus ja teed tondihääli?
Ma pole nagu kummitus.
Ja sellise suhtumisega ei hakkagi olema.
Bingo.
Vaevalt see voodipesu puhas on.
Raudselt lausa krõbiseb.
Parem juba räpane põrand.
Nii...
Kas jätaksid mulle ruumi? - Jah. Vabandust.
Olgu, valmis või?
Kümme, üheksa...
kaheksa, seitse...
kuus, viis...
neli, kolm...
kaks, üks.
Hõljud juba või?
Hüvasti, rändur.
Oled sa seal, Dalton?
Ilmselt magistri loovkirjutamises.
Aga finantsvärk tuleb ka hästi välja...
Ma ei taha seda annet raisku lasta.
Kaua sa seda peal pead hoidma?
Jah, nüüd aitab kah.
Poorid on kombes.
Pekki.
Mul läheb veits aega.
Jäle.
Dalton?
Dalton.
Pange tuled põlema!
Dalton.
Dalton, ärka.
Kuulge! Tõsiselt. - Chris.
Kuulge, kes pullib nüüd?
Sulge uks!
Dalton?
Sulge uks! - Chris!
Issand.
Eluga!
Chris.
Mida...
Kas saab juba.
Los Angelese maakonna psühhiaatriahaigla
Patsient Benjamin P. Burton
Kontaktisik Lorraine Lambert
Staatus: abikaasa
Diagnoos: skisofreenia
Elekterimpulssravi
Ebastabiilne käitumine, psühhoos
"Astraalprojektsioon"
Mida?
Surnud
JPÜ tudengikliinik
Chris.
Chris. Ma ei tahtnud... - Jäta.
Tahtsin teada, kas oled kombes.
Olen.
Vabanda. Ma ei teadnud,
et pärismaailmas võib keegi viga saada.
Võib jah.
Sul pole aimugi, millesse end segasid.
Ma ei saa selles osaleda, Dalton.
Sama käib sinu kohta. Sa ei pruugi ärgata.
Tere. - Tere.
Pole sinu nädalavahetus. Kali on külas
ja Foster... - Ma ei tulnud laste pärast.
Kas saame rääkida?
Muidugi.
Oh sa, kaks kõnet ühel nädalal.
Jäta. - Sa pole sõpru leidnud?
Räägi kõik, mida mu koomast mäletad.
Uuri mampsilt.
Arvan, et need...
asjad, mida joonistan... - Uks?
Ja nüüd mees haamriga.
Haamriga?
Arvan, et need võivad olla
vihjed minu minevikust...
Mõtted, mis kooma tõttu kadusid.
Ei tea, miks need nüüd ilmusid... - Pea.
Dalton.
Mis on?
Mind on aastaid kummitanud üks pilt.
Mamps ütles, et see pole päris.
Et nägin kõigest halba und, aga...
Räägi, väikevend. Lase käia.
Olgu. Me oleme mingis ruumis.
Nagu keldris.
Mäletad?
Dalton, kuuled või?
Ma ei tahtnud muud, kui olla isast parem.
Sa tead seda. Tahtsin olla hea isa.
Sa olidki. Ja oled, Josh.
Dalton ei nõustuks sellega.
Kui lohutab, siis ta ei helista mulle iial.
Mu isa hülgas oma pere ja...
mina tegin sedasama.
Ei teinud.
Sa pole tema, Josh.
Ja sa võidki tema peale vihane olla.
Olen jah vihane. Juba ammu.
Vihane mehe peale, keda pole kohanudki.
Mehe peale, kes hüppas
1978. a vaimuhaigla katuselt alla.
Ta on surnud juba üle 40 aasta.
Minu isa.
Ben Burton.
Kuidas saab ta mind terroriseerida siin,
nüüd, pärismaailmas?
Ta ründas mind ema juures... - Ründas?
Jah. Olen ma hulluks läinud või...
Ma ei tea. Ta...
jättis selle oma surmapäeval mu emale.
See lõppeb minuga
Mis lõppeb temaga?
Josh... - On see vastus? Või olen hull?
On tema hullumeelsust ka minus?
Olen ma seepärast
viimased aastad otsekui peata?
Pärandasin selle needuse meie lastele?
Kummitab ta neid nagu mind?
Miks ema midagi ei öelnud... - Aitab. Jäta.
Sa pole hull.
Sa pole tõesti hull.
Mis siis minuga toimub?
Dalton: See polnud kooma. Uurin tõe välja
Dalton.
Me Daltoniga saime minna
kuskile teise...
dimensiooni...
kus meid kummitasid tondid ja goblinid.
Rohkem küll olevused.
Nagu see seal fotodel, mis sind kummitas.
Su isagi nägi neid ja...
Vahest püüab ta sinuga ühendust võtta.
Ta rääkis su emale. Tema aga ei mõistnud.
Ema ei osanud aidata.
Nagu sina aitasid meid?
Meie mälestusi alla surudes?
Kõigi arust oli see parim. Ka sinu enda.
Aga su mõistus polnud selge.
Allasurutud mälestused tegid seda.
Ja me su emaga ei teadnud, mida teha.
Ma kartsin sulle tõtt rääkida.
Daltonil oli õigus.
Ta ütles, et mu emal olid saladused,
et ta varjas midagi meie eest.
Ma ei arvanud, et varjasid ka sina.
Kümme aastat... - Sul pole aimugi,
kui raske oli. - Sa varjasid mu eest. Miks?
Miks? Miks? Miks? - Sa ei mõista...
Sest püüdsid meie peret tappa.
Sa ajasid meid pesapallikurikaga taga!
Mida? - Ma teadsin,
et see polnud sina. Teadsin, et see on...
olevus fotodelt, aga lapsed?
Nemad ei mõista.
Fosteri õudusunenäod.
Valetan juba kümme aastat lastele,
et need mälestused pole päris.
"Sa kujutad kõike ette.
Paps ei tee teile midagi."
Ma ei suutnud.
Aga siiski tegid.
Neil pole vahet,
mis sind seestanud oli.
Nemad nägid sinu nägu.
Sina tegid neile haiget.
Seepärast tõmbusin eemale. Ma lihtsalt...
Ma ei suutnud enam nii elada.
Tead...
me oleks sellest koos üle saanud.
Oled see sina?
Dalton saatis selle mulle just.
Ta on näinud õudusunesid ja nägemusi.
Midagi punase uksega seoses.
Ja nüüd see.
Mida me teeme?
Ma kardan.
Kõik saab korda. - Ma ei tea...
Meiega ei juhtu midagi. Ma luban, eks?
Hoolitse venna eest, Dalton.
Olgu.
Siia.
Miks issi meie peale pahane on?
Emme. Emme...
Võin issi pimeduseilmast üles otsida.
Ei, liiga ohtlik on. - Ma võin seda teha.
Olgu, aga ole ettevaatlik.
Tule.
Ei! Lõpeta! Mida sa teed?
Jäta! Mida sa teed?
Paps, palun lõpeta.
Lõpeta ometi!
Ei!
Jäta!
Elusolekukontroll.
Nii.
Istud põrandal. Oled veider. Norm.
Kõik kombes, jah?
Sest... kui elekter ära läks, mõtlesin,
et jamad jälle selle pimeduseilmaga.
Ja sulle ju ei istu pimedus.
Nii et otsustasin
su tuba valgustada,
nii nagu valgustan su elu.
Ma ei karda enam pimedust.
Olgu siis.
Tassisin kõik siia,
nii et üles need lähevad.
Kuigi sa oled jube tüütus. Jessas.
Kuule.
Ma kirjutasin su messile tögava vastuse.
Ja siis kustutasin,
sest vanaema Perkee keelas
sõnumite teel tülitsemise.
Hääletoon ju puuduvat.
Kui minu arvamust teada tahad,
siis kuula.
Pole vaja minevikus tuhnida.
Mõni asi tuleb jätta sinna, kus see on, eks?
Ja...
mõnikord tuleb eluga edasi minna.
Dalton?
Kuule.
Dalton. On kõik hästi?
Dalton.
Dalton?
Ei.
Oh ei! Ei, ei, ei!
Issi on siin.
Ma viin su siit ära, Dalton.
Me läheme ära koju, eks?
Ma ei tule siia enam kunagi.
Dalton. Mis on?
Dalton.
Dalton, ütle, et oled olemas.
Dalton.
Dalton, ma tean, et oled seal.
Kui mind veel puutud, on sul ots peal.
Paps, ei!
Sa püüdsid mind tappa.
Mitte mina. - Ma nägin sind!
Dalton, need olevused võtavad meie keha üle.
Nii juhtus minuga, nüüd aga ka sinuga.
Ta tuleb sulle järele.
Me peame minema.
Tule.
Ta tuleb!
Rutem!
Dalton, aita mind!
Aita ust kinni hoida!
Ei! - Teda ei saa takistada, paps.
Poeg, me peame üritama.
Kaduge minema!
Ei!
Ei! Ei!
Dalton, rutem!
Peame ukse kuidagi blokeerima.
Tule, lähme.
Paps, palun. - Paps!
Me peame minema!
Pole midagi.
Mine.
Kaduge siit!
Ei!
Ei! Issand.
Josh.
See lõppeb minuga.
Värv?
Värv. Dalton.
Sa pead sellest vabanema.
Põleta, unusta ära.
Ei, unustada ei saa. Me peame mäletama.
Isegi seda, mis teeb haiget.
Isa?
Nii. Nii. Hästi.
On Daltoniga kõik korras?
Jah. - Olgu.
See on tema.
Dalton.
Kas paps on tagasi?
Jah! Jah, on tagasi. Kõik on hästi.
Järgmise reedeni.
Ma aitan Fosteril ajaloo kodutöö ära teha.
Võid varem tulla, kui tahad. Õhtustame koos.
Jah, oleks tore. Aitäh.
Kena kodu.
Aitäh.
Kas elate siin? - Loodetavasti.
Veider vastus.
Ju eksisin mälestustesse.
Need võivad meeled üle tulvata küll.
Ma tean teid.
Vahest olete mind näinud.
Ma tunnen teie ema.
Tahan talle nii paljust rääkida.
Tean. Ja te võitegi rääkida.
Ja teetegi seda. Kunagi.
Teid ootab ees helge tulevik.
Teid ja Daltonit.
Ärge väärake teelt, Josh.
Oh sa.
Ma jõudsin seinale.
Jah.
Kallis oled, poeg.
Sina mulle ka.
Subtiitrid tõlkinud: Piret Nukki