Ingen som vet noe om svarte kvinner
og deres ønske om å se bra ut,
ville trodd det var en høy risiko å ha mine ambisjoner.
Da jeg startet den gangen, tok jeg kontakt med investorer jeg hadde lest om.
Ingen av dem ville låne meg et øre. Tipper de angrer nå.
Den svarte hår- og skjønnhetsindustrien
genererer opp mot fem milliarder pund årlig til den britiske økonomien.
Nå prøver alle å få en bit av det svarte pundet.
Vanligvis uten å involvere svarte folk, selvfølgelig.
Hva kaller barna det nå? Kulturell appropriasjon.
Og den kvinnen,
den stilige kvinnen som sa at svarte modeller ikke selger blader,
har aldri omtalt oss.
Likevel er jeg her,
endelig beæret med interesse fra din anerkjente publikasjon.
Tror du at du ble holdt tilbake på grunn av diskriminerende praksis?
-Hva tror du? -Tja...
Det er en britisk spesialitet, å forvirre svarte folk
ved å spørre dem igjen og igjen om rasisme er ekte.
Hvorfor tror du vi aldri har blitt omtalt?
En britisk suksesshistorie fra bunnen av, som vår?
Tror du at fordommer kan ha vært en faktor?
Flair & Glory er et unntak i landskapet, fortsatt familiedrevet.
Dine barn fra første ekteskap, Nina og Simon, er ikke med.
Hvorfor ikke?
Flere spørsmål?
En skål.
For Nina Richards, som nettopp avsluttet den største handelsavtalen
-i vår historie. -For Nina.
Tusen takk. Takk, folkens.
Men dette var laginnsats.
Jeg er stolt av oss alle,
og jeg gleder meg til å vise hvordan neste nivå ser ut.
Skål.
Jeg vil at dere alle skal ta resten av dagen fri.
-Det var snilt av deg. -Jeg kan være grei av og til.
Snart forsvinner "vise" i "visepresident".
Malcolm...
Du har fortjent det. Jeg er stolt av deg.
Jeg vet du har vært rastløs, men stol på meg, framtiden er lys hos oss.
-Nina her. -Nina, det er meg. Din far.
-Hvordan fikk du nummeret? -Vi må snakke sammen.
Vi har ingenting å snakke om.
Du gjør det så bra i Amerika. Som far, så datter.
-Greit, jeg gjør ikke dette. -Nina, vær så snill.
Hvor er Nina?
Jobber du virkelig ennå?
-Går det bra? -Ja. Feil nummer.
Hva gjør du her? Tar gudbarnet mitt med på bar.
Som personalansvarlig ville jeg forsikre meg
at de koselige drinkene ikke kom ut av kontroll.
Og jeg trenger litt avledende moro. Kunne drept for en tequila.
-Jeg kjøper en god limonade til deg. -Dette er tragisk.
Kom igjen.
Absolutt ikke.
-Hvorfor velger du alltid feil fyr? -Prøver ikke å gifte meg med ham.
Det er problemet. Jeg må redde deg fra deg selv.
-Jeg vil ikke bli reddet. -Greit.
Trenger du noe mer i kveld?
Gå hjem, Maureen.
Du ser sliten ut.
God natt.
Maureen.
Det er ikke min.
Skru den av.
-Hent en flaske til, ok? -Hei, hent to.
-Det er 400 pund per flaske. -Ta tre, da.
-Skal jeg lage en ny regning? -Nei, han spanderer.
Og fem mojitos til meg og jentene.
-Mojitos. Dere, jeg liker... -Kan jeg skaffe deg noe?
Nei, jeg klarer meg.
-Du vet de bruker kortet ditt? -Det går fint.
Hei, hva skjer?
Gus, pappa kollapset.
-Vi skal få ham på sykehuset. -Hva?
Mamma svarer ikke.
Du må komme hit.
Ok, jeg kommer nå.
-Jeg stikker. -Hvor skal du, kompis?
Han betaler fortsatt, sant?
Et flott sotet øye kan ta deg fra dag til kveld
på et øyeblikk.
Og skimmer-serien er min favoritt.
Pokker.
Ikke i dag, Satan.
Takk. Greit.
Vet du hvem det er? Si til konsulenten
at jeg vil snakke med ham om min fars pleie, umiddelbart.
Vi overvåker hans...
Hva skjer?
Han er ok. Kom igjen.
Han har hjertestans. Du kan ikke være her. Beklager. Bli med meg.
-Wanda. -Mamma.
-Hva skjedde? -Han kollapset på kontoret.
-Jeg har prøvd å ringe deg. -Herregud.
-Doktor, hva skjer? -Jeg er kona hans.
Jeg kommer snart. Vi gjør alt vi kan.
-Ok, hent hjertestarteren. Lad til 300. -Lader.
Ikke i dag.
Herregud.
-0,01. Du er under grensen. -Ja. Så da kan jeg få gå?
Fin bil.
Hør, jeg må til sykehuset.
-Jeg fikk akkurat vite at pappa kollapset. -Klart det.
Vent her. Jeg skal sjekke registreringen på bilen.
Det er min bil. Jeg kjørte ikke for fort, og jeg var under grensen. Hva skjer?
Nekter du å adlyde instruksjoner fra en politibetjent?
Vent her.
Mamma.
Wanda.
Han er død, Gus. Pappa er død.
-Hva skjer her? -Livet har vært sprøtt, Simon.
-Jeg har hatt produksjon. -Ok.
Og så moteuken. Cannes. Hvem har tid til hårkurer?
Ta deg tid. Ellers klager du over hårfestet.
Jeg vet det. Du har rett.
Skal du style meg til premieren neste måned?
Selvfølgelig, kjære.
Herregud.
WANDA - 15 MELDINGER GUS - 15 MELDINGER
MAMMA - 4 MELDINGER
Hva i helvete?
Hvor skal du?
Det er sent.
Og så? Vil du jeg skal gå?
Å dele seng med noen er ganske intimt.
Vi kjenner ikke hverandre slik. Så...
Og takk.
Faen ta deg.
Dette er kleint.
Hvem faen er dette?
Hei, Si.
Hva er det?
Hva har skjedd?
Stephen er død.
Jeg ble bekymret.
Kom du til Brooklyn på grunn av det? Kunne ventet til i morgen. Vann?
Faren vår er død.
Jeg bryr meg ikke.
-Vi snakker rundt hverandre. -Du kan ikke bare avfeie dette.
Det kan jeg. Hvorfor er du så opptatt av dette?
Han har vært død for meg i årevis. Dette endrer ingenting.
Advokaten hans, Gideon, ringte meg.
-Hvorfor? -Jeg sa vi kommer i begravelsen.
Vi snakket ikke med Stephen på lenge.
Nei!
Hva skal jeg reise rund halve kloden for?
-Han var faren vår. -Glorifisert sæd-donor.
-Hvorfor skulle jeg gjøre noe for ham? -Du trenger avslutning.
Vi må dra og ta farvel.
Vi må si det til mamma.
Om dere har bestemt dere, hvorfor komme til meg?
-Vi trodde du ville vite det. -Nå vet jeg det.
Den mannen forlot oss uten noe. Jeg fikk oss til Amerika.
Min søster måtte huse oss...
Vi forstår hva du sier, mamma, men...
Men hva?
Og du? Du er veldig stille.
Det er bare et par dager i London.
Han var faren deres.
Dra til London, da. Treff kvinnen han valgte fremfor oss.
-Du elsker å høre din egen stemme. -Ja. Vi må ha en intelligent samtale.
Du kan ikke si noe,
for du laget en teit sminkevideo mens faren vår var døende.
-Wanda. -Hold kjeft!
-Tror du bare du har det vondt? -Har du?
-Ser ikke ut som du har det vondt. -Det holder! Begge to.
Han ville ikke ønsket dette. Han ville ikke vi skulle krangle.
-Jo, det ville han. -Alesha.
Mamma har rett. Alle må roe seg ned.
Jeg var bare ei jente på kaien,
og faren deres sa til meg:
"Med meg kan du bli til noe."
Han hadde rett.
Vi skal feire livet hans
og hedre alt han gjorde for å ta seg av familien.
Jeg er ikke her for å krangle.
Du er mannen i familien nå, Gus.
Du må ta kontroll, slik faren din alltid hadde tenkt.
Jeg vet det.
Beklager å forstyrre. Jeg har noe papirarbeid som må signeres.
Andre, gi oss et øyeblikk. Dette er familietid.
Bilene er her for å kjøre dere når dere er klare.
Vi er en familie.
Og vi skal stå samlet. Hører dere?
12:33 HÅPER DU HADDE EN FIN FLYTUR.
FIKK DU BESKJEDEN MIN? GIDEON
"En tid for å bli født, og en tid for å dø,
"en tid for å plante, og en tid for å rive planten opp,
"en tid for å drepe, og en tid for å heles,
"en tid for å rive ned og en tid for å bygge opp."
Må han hvile i fred.
Amen.
Denne forbannede øya.
Hva er det?
Vår kjære stemor endret tiden for begravelsen.
Den var i morges. Vi gikk glipp av den.
-Jeg ville uansett ikke være her. -Velkommen hjem.
Han er ikke kald enda, og de bruker pengene hans.
Hun har ikke jobbet en dag i hele sitt liv.
Se på alt hun har.
-Hvem er fullbyrderen? -Gideon.
Stephen vet at jeg hater ham.
-Hans hvite ego ser ned på meg. -Hei.
Ro deg ned, Claud.
Han kan ikke røre deg.
Kom deg gjennom lesingen av testamentet, så er det gjort. Vær rolig.
Hun er noe for seg selv. Hvem endrer tiden for en begravelse?
-Jeg håpte virkelig... -Hva?
At vi skulle leke lykkelig familie?
Hva tenker du på?
Unnskyld meg. Vi er klare.
Nina.
-Vil du fortsatt gå? -Ja.
Hei.
Burde visst du var her.
-Hei. -Hvordan går det med deg?
Skulle vært der da han døde.
-Jeg sviktet ham. -Det gjorde du ikke.
Alle sier at jeg er mannen i familien nå.
-Ignorer de tantene. -Ja, men virksomheten er så stor.
Hva om jeg ikke er god nok?
-Jeg klarer ikke alt det pappa klarte. -Du. Bare vær deg selv.
Gjør greia di. Ok? Det er ditt selskap nå.
Ja.
-Jeg vet. Det er bare... -Må jeg gjøre alt selv?
Kødder du nå?
Må sjekke.
Jeg ba om fest-jollof-ris.
Hvem ba om gulrøtter i jollofen? Ser du noen ghanesere her?
Dette er et nigeriansk hus.
-Å, herregud. Alt er et rot. -Det hjelper ikke å kjefte.
Dere burde gjøre noe for å hjelpe.
Mamma er knust fordi noen inviterte pappas andre barn.
-Seriøst? -Ja.
De møtte ikke i begravelsen. De kommer ikke.
Hvis de møter opp her, er de grådige lykkejegere.
Gus. Wanda. Alesha.
På tide å lese testamentet.
Du er stille.
Hvorfor vil de ikke ha oss i begravelsen? Hva skjuler de?
De tror nok at vi vil ha noe.
Hvordan føler du deg?
Husk å være grei.
Bra. Akkurat i tide til lesingen av testamentet.
Nå skjer det.
Mine dypeste kondolanser til dere alle for tapet. Men
jeg mener opplesingen kunne ventet en dag.
Hvorfor vente, Gideon? Vi tar det nå.
Alle er her.
Ikke helt.
Ta godt imot Nina og Simon Richards.
-Hva? -Hva? Jeg forstår ikke.
-Hei. -Skjer'a, familie?
-La oss bare sette i gang. -Gjerne.
Mener du det?
Stephen var en kjær venn av meg i mange år.
Til tross for spenninger
er jeg glad jeg fikk hans tillit som testamentfullbyrder.
Jeg overlater til ham å forklare.
Da er jeg nok død.
Hva er dette? Dette er ikke testamentet?
Gideon har mitt skriftlige testamente med alle detaljene.
Han vet hva jeg vil, og hva som er mine intensjoner.
Vær så snill å høre på ham.
Så...
Til Maureen, du har vært min sekretær,
lojal og trofast til det siste.
Du får en sum på én million pund.
Til mine søstre og min bror,
til hver av dere etterlater jeg 500 000 pund.
Til Claudia, min kone,
huset er ditt, sammen med en passende inntekt.
Jeg har prøvd å være en god ektemann og far.
Ikke alltid med suksess.
Det er slik det er.
Til våre barn, min genetiske blodslinje:
etterlater jeg en sum på 30 millioner pund som skal fordeles likt mellom dere.
Deres arv blir holdt i fond til deres respektive 40-årsdager.
Jeg håper at friheten fra byrden av penger
vil gjøre at dere selv kan bygge meningsfulle liv og karrierer.
Og, til slutt, firmaet.
Suksessen til Flair & Glory
er resultatet av alt jeg har jobbet for.
Den står som en ledestjerne.
Et symbol på hva en fattig gutt fra Afrika kan oppnå,
på tross av hindringer på veien.
Det er nå på tide å betro det
til neste generasjon.
Følgelig
gir jeg alle aksjene i firmaet
til Nina og Simon.
Vent. Hva?
-Hva? -Dette er en spøk, ikke sant? Mamma?
Gideon, han prøver å gjøre meg til narr.
-Din kjerring! -Claudia.
-Mamma! -Claudia.
Claudia, ro deg ned.
Du gjorde dette.
Du vendte ham mot meg. Det er ikke hans ønske! Du endret testamentet.
-Ok. Hør, Claudia... -Hold kjeft.
Alle sammen, kom dere ut!
-La oss gå. -Ja, for faen.
Du har ikke vunnet, vesla. Hører du?
Jeg skal dra deg til retten og ta det som er mitt.
Jeg er ikke som din mor. Jeg tar ikke imot dette liggende.
Si det igjen.
Hun tør ikke.
Hun kastet frukten. Ikke kast frukten, jeg hadde kastet parykken.
Du kan ta jenta ut av Edmonton...
Men du kan ikke ta Edmonton ut av jenta.
-Kom igjen. -Øyne.
-Det fortjener hun. -Neen...
Hun holdt ut med ham i alle de årene, og han kødder med henne fra graven.
-Alt hun fikk, var huset. -Hun er en tyv.
Flair var mammas ide. Hennes baby. Stephen og den slangen stjal det.
De knuste mammas hjerte, så jeg har null sympati for henne.
-Så mye for avslutning. -Jeg sa jeg ikke ville komme.
Hvorfor tror du han gjorde dette?
Hvem bryr seg? Han forårsaket bare mer trøbbel.
Så hva gjør vi med arven vår?
Jeg avtaler et møte med Gideon.
Finner ut hvordan vi blir kvitt det. Selger kanskje til dem.
Jeg har alltid villet bli en arving. Ser du det for deg?
Vet du hva slags skattemareritt det gir?
-Vi må snakke med en advokat. -Ikke snakk til meg om skatt.
Bare fiks det. Jeg signerer på det du ber meg om.
Hva er det?
Kan du se for deg de ungene drive noe som helst?
De er konkurs etter et år. Lykke til.
Gus skal være administrerende direktør. Hvorfor gjorde pappa dette?
Dette er akkurat den typen Dødslekene-krig han liker å starte.
Han stolte ikke på meg. Det er det det betyr.
Han ville ikke overlate bedriften til meg, så han ga den til fremmede.
Nei, kjære. Det tror jeg ikke.
Testamentet må være falskt. Vi kan ikke stole på Gideon. Hans feil.
Filmen så ganske ekte ut for meg.
Tror du de vil la deg bo i den fine leiligheten og bruke like mye som nå?
Husene eies av selskapet.
Nå er de hovedaksjonærer i selskapet.
De kontrollerer alt. Pappa overlot alt til dem.
De har nøklene til Flair. Og vi er rævkjørt.
Vi er i krig.
Hva betyr det?
Det betyr at uansett hva som kreves, skal vi få tilbake det som er vårt.
Jeg forstår hva du mener,
men vi vil bli kvitt dette så fort som mulig,
med minst mulig utgifter.
Skatt på kapitalgevinst og amerikansk passiva blir mye.
-Det vet jeg. -Jeg skulle ønske dere revurderte det.
-Gideon... -Din far ga det til dere av en grunn.
Han har ikke vært min far siden en solskinnsdag i 1993,
to uker før sjuårsdagen min
da han sa til meg at han hadde en ny familie og baby på vei.
-Stephen var ingen enkel mann. -Ingen overdrivelse.
Men jeg vet at han ville gjøre opp for seg alle disse årene.
Han har fulgt fremgangen din.
Begge sin. Mest deg, hans førstefødte.
Gideon, Stephen er død, og tiden for dette er for lengst forbi.
Dessuten, hvorfor tror du jeg er klar for å bli direktør?
Stephen tvilte ikke på dine evner.
Og jeg kan veilede deg.
Jeg stoler ikke på Claudia og mannen hun har på innsiden.
-De ødelegger selskapet. -Det kan ta alt.
Stephen ønsket ikke dette.
Det er ikke hva din mor ønsker.
Jeg vil ikke dras inn i dette.
Mrs. Richards, kondolerer.
Hvordan gikk du glipp av dette?
-Claudia, jeg... -Ikke prøv deg.
Jeg ble kvitt Gideon. Jeg satte deg i denne jobben så du skulle se hva som kom.
-Stephen holdt dette hemmelig. -Du skulle vite alle hans hemmeligheter.
Dre, hvorfor tror du at du var her?
-Kjære, hør, jeg... -Hva er dette?
Mannen min døde. Vis litt respekt.
Det er ikke mitt felt, men testamentet ser ekte ut.
De hadde et vitne og registrerte det i skifteretten og juridisk.
-Hvordan kan jeg klage? -Du kan ikke. Det er ikke grunnlag.
Du må finne en måte.
Alt jeg holdt ut, gjorde jeg for barna.
-Ingen får ta arven fra dem. -Gideon er testamentfullbyrder.
Han passer på alt jeg gjør.
Si at Stephen var gal. Gideon var en tyv.
Samme hva, skaff meg resultater.
Tror du at du er trygg her?
Husk dette. Hvis Nina eller Simon tar over, er du førstemann ut.
Hei.
Hent en flaske til.
Denne festen er i gang. Når skal du snakke med Sara for meg?
Gus?
Hei. Kan du avslutte regningen?
-Jeg går. -Greit. Du.
Det var leit med faren din.
Takk.
Sasha, ikke sant?
Ingen av dem nevnte det engang.
Døden er vanskelig for folk. En ekte femstbrems, vet du.
Jeg henter regningen.
-Mamma? Hvorfor følger han etter oss? -Fordi...
Hvorfor følger du etter oss?
Forklar datteren min hvorfor du følger alle de svarte her.
Vil ikke ha trøbbel.
Vi gir dere penger, og dere behandler oss som tyver.
-Slutt å rope, ellers ringer jeg politiet. -Hun roper ikke.
Kom igjen. Vi går.
-De vil alltid behandle oss dårlig. -Hvorfor?
Fordi inntil svarte folk har egne butikker,
har egne virksomheter, blir sine egne sjefer, vil disse folkene,
hvite, brune, ha foten på nakken vår.
Nina?
Ikke la disse menneskene holde deg tilbake.
Greit?
De er booket på et fly til New York klokka 22.
Er du sikker?
-Gideon bekreftet det. -Flott.
-Stephen planla ikke det. -Jeg ville ikke gitt det opp for noe.
Ikke alle elsker kamper som deg.
Takk for at dere kom.
-Takk for at dere gjorde det rette. -Ikke noe problem.
Flott.
Papirene er klare.
Stephen var et geni.
Han så fremtiden da han grunnla dette selskapet.
Min mor grunnla dette selskapet
på kjøkkenet i leiligheten vår i Finsbury Park.
-Hun kunne ikke beholde det eller mannen. -Hva?
La oss bare få dette signert. Ok?
-Jeg har ombestemt meg. -Nina, ikke la...
Dette er vår fødselsrett. Jeg skriver ikke under på noe.
Ingen avtale.
Unnskyld meg.
-Mamma, ro deg ned. -Roe meg ned for hva?
-Gjør noe, fullbyrder. Fiks det. -Du kan ikke holde deg.
-Du klandrer meg. -Hvem andre?
-Hun kommer ikke tilbake. -Jeg fortjener ikke dette.
Vi fortjente ikke å gå glipp av fars begravelse.
Jeg tar kontakt hvis eierne ombestemmer seg.
Skal vi bare la dem gå?
Du skulle bare tidd og latt henne signere.
Du kan ikke snakke slik til min mor.
Jeg beklager.
Om hun ikke ombestemmer seg, har dere en dyr kamp foran dere.
Vi er klare til å kjempe.
Dere vinner ikke.
Faen ta dem.
Hvorfor skal dere tape på grunn av noen grådige fremmede?
Når du kjenner faren din, er det nok dette han ville. At dere skulle kjempe.
Jeg er så glad jeg har deg.
Det er ingen grunn til å ikke se bra ut med en naturlig, konturert look
nå som våren kommer.
Fin bil.
Kjære, det var totalt kaos, men likevel fabelaktig på et vis.
Faen. Skulle ønske jeg var der.
-Hei, Ido. -Hei, jente.
Hei.
Herregud. Det er nok. Du må slutte. Greit?
Ringer deg senere, kjære. Elsker deg.
Du bestemte deg for å slippe en granat. Det er mye.
Du ombestemmer deg altså ikke?
-Det er arven vår, Si. -Vi bestemte at vi ikke ville ha den.
Hvis han ga oss en sjekk, greit. Men å bli her og styre alt?
-Vi har et liv i Statene. -Jeg vet det.
Men? Kom igjen. Det er mer enn den hurpa Claudia.
Vår mor startet dette selskapet, og de stjal det fra henne.
Ja. Dette selskapet er som et giftbeger.
Du er snart markedsføringsdirektør.
Du hater å være her. Hva snakker vi om?
Noe føles feil. Hvorfor overlot han det til oss?
Etter så lang tid? Virker ikke det rart?
Nei.
Jo. Jeg vet ikke.
Hvor kommer alt dette fra? Hva foregår i hodet ditt?
Han ringte meg for første gang på 20 år.
-Nina her. -Nina, det er meg. Din far.
Hvordan fikk du nummeret?
-Vi må snakke sammen. -Vi har ingenting å snakke om.
Du gjør det så bra i Amerika. Som far, så datter.
-Greit. Jeg gjør ikke dette. -Nina, vær så snill.
Det er noe jeg vil du skal vite. Noen prøver å skade firmaet.
-Skade meg. -Jeg bryr meg ikke.
Ikke ring dette nummeret igjen.
-Det neste jeg hørte, var at han var død. -Hvorfor sa du ikke noe?
Hva mente han med at noen ville skade ham?
Jeg vet ikke. Men han hørtes redd ut.
-Tror du de... -Han ga oss firmaet av en grunn.
-Du tror virkelig noen skadet ham. -Jeg vet ikke hva jeg skal tro.
Kanskje det var en tilfeldighet at han ringte.
Du vet at dette er galskap. Han drar oss inn i Gud vet hva.
-Du vil bli, ikke sant? -Jeg vil finne ut hva som foregår.
Jeg vil finne ut hva som skjedde. Hvis ikke blir jeg fortært.
-Jeg kan ikke. -Si, jeg trenger deg.
Ok? Jeg kan ikke gjøre det uten deg. Vi må finne ut hva som skjedde.
Tekst: Anette Kvam
Kreativ leder Gry Impelluso